ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 607/20985/21
провадження № 61-17903св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Ситнік О. М.
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Пророка В. В.,
 
розглянув у порядку письмового позовного провадженнякасаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року у складі колегії суддів Хоми М. В., Гірського Б. О., Дикун С. І.
 
у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за невиконання грошового зобов`язання та
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом, у якому зазначило, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2007 року № 11/421-к у розмірі 31 372,69 дол. США. 
У зв`язку із невиконанням відповідачами рішення суду АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних. 
16 жовтня 2020 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» три проценти річних за період з 24 лютого 2017 року до 31 жовтня 2019 року в розмірі 2 527,00 дол. США. 
Вказані рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області не виконані, а тому позивач просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно три проценти річних за період з 31 жовтня 2019 року до 20 жовтня 2021 року в розмірі 1 856,58 дол. США, а також судовий збір.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
16 травня 2022 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду мотивовано тим, що на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року в справі № 607/6955/16-ц та на від 16 жовтня 2020 року в справі № 607/29754/19 були подані апеляційні скарги, відкрито апеляційні провадження, такі рішення не набрали законної сили, відтак сума грошового зобов`язання не може вважатись простроченою та відсутні підстави для стягнення трьох процентів річних.
Оскільки судові рішення не набрали законної сили, тому встановлені у них обставини не мають преюдиційного значення. Надавши оцінку умовам кредитного договору, суд виснував, що кредитний договір від 16 жовтня 2007 року № 11/421-к не може вважатися укладеним через відсутність встановлених законодавством умов, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, необхідних для його укладення.
14 грудня 2022 року постановою Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» три проценти річних за період з 31 жовтня 2019 року до 20 жовтня 2021 року в розмірі 1 856,58 дол. США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сум (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 04 червня 2019 року в справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18)).
Відповідачі мають невиконане грошове зобов`язання перед позивачем у розмірі 31 372,69 дол. США, тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
14 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року, справу направити на новий судовий розгляд.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме застосування статті 625 ЦК України про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання рішення суду за період, у який таке рішення не набрало законної сили.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 5 частини першої, пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України заявниця вказує, що суд апеляційної інстанції належним чином не повідомив її про відкриття апеляційного провадження, про дату та час розгляду справи, що призвело до недотримання принципу рівності та змагальності сторін; суд встановив обставини, що мають значення, на підставі недопустимих доказів.
Доводи інших учасників справи
26 березня 2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Універсал Банк» звернулося до Верховного Суду з відзивом на касаційну скаргу, у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного суду без змін. 
Посилалося на те, що подання апеляційної скарги на рішення суду, яке не набрало законної сили, з поновленням строку на апеляційне оскарження, не свідчить про те, що рішення є таким, що не набрало законної сили. На час вирішення апеляційної скарги суд встановлює можливість тільки зупинення виконання судового рішення або зупинення провадження в справі.
Доказів на підтвердження недійсності кредитного договору, а відтак і права кредитора на стягнення боргу за ним заявником не надано.
16 квітня 2024 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду заяву про визнання касаційної скарги, в якій просить касаційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року задовольнити.
Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції 
07 березня 2024 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у цивільній справі та витребувано її із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
У березні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
11 квітня 2024 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.
Позиція Верховного Суду 
Касаційне провадження у справі відкрито з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Згідно з пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вивчив матеріали справи, перевірив доводи касаційної скарги, відзивів та виснував, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Право на доступ до суду також означає обов`язок суду забезпечити: ефективний розгляд справи; дотриманням принципів змагальності (статті 12 ЦПК України) та диспозитивності (статті 13 ЦПК України); рівні можливості надавати докази на підтвердження своїх позицій; організацію розгляду справи впродовж розумного строку; неможливість зловживання правом з боку сторін.
ЄСПЛ указав, що там, де існують апеляційні та касаційні суди, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення від 11 жовтня 2001 року у справі «Гоффман проти Німеччини» (Hoffmann v. Germany), пункт 65; рішення від 26 жовтня 2000 року у справі «Кудла проти Польщі» (Cudla v. Poland)).
Згідно з пунктом 8 частини другої статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
Конституція України як закон прямої дії має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп; абзац сьомий пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК Україниучасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
За вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 359 ЦПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Із матеріалів справи вбачається, що апеляційне провадження в справі за апеляційною скаргою АТ «Універсал Банк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року відкрито ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, якою встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання ухвали.
Згідно з супровідним листом зазначену ухвалу апеляційного суду з копією апеляційної скарги з додатками направлено ОСОБА_1 04 листопада 2022 року (а. с. 120).
Водночас доказів отримання такої поштової кореспонденції матеріали справи не містять, тобто не підтверджено, що ОСОБА_1 була обізнана про відкриття апеляційного провадження у справі, ознайомлена з текстом апеляційної скарги та мала можливість подати відзив на неї.
Не отримував і ухвалу про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та додатків до неї інший відповідач у справі - ОСОБА_2 , про що свідчить його заява від 21 листопада 2022 року про надання копії апеляційної скарги для підготовки відзиву з посиланням на те, що про розгляд справи № 607/20985/21 апеляційним судом відповідач дізнався з інформації, розміщеної на сайті «Судова влада» (а. с. 121).
01 грудня 2022 року ухвалою Тернопільського апеляційного суду справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 14 грудня 2022 року. 
Відповідно до частини першої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Стаття 278 ЦПК України, яка регулює особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, в частині першій передбачає, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до положень частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У рішенні від 03 жовтня 2019 року у справі «Харченко проти України» (заява № 37666/13) ЄСПЛ виснував, що національний суд, розглянувши подану у справі заявника апеляційну скаргу та не вживши спроб встановити, чи була вона вручена заявнику або чи був він повідомлений про апеляційну скаргу будь-яким іншим чином, позбавив його можливості надати зауваження щодо поданої у його справі апеляційної скарги та не виконав свого зобов`язання щодо дотримання закріпленого у статті 6 Конвенції принципу рівності сторін.
14 грудня 2022 року постановою Тернопільського апеляційного суду справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, однак ОСОБА_1 не була обізнана про існування апеляційного провадження та порядку розгляду справи апеляційним судом, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, внаслідок якого  ОСОБА_1 була позбавлена можливості у відзиві заперечити проти доводів апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» із посиланням на норми права, що їх спростовують, та встановлені судами відповідно до цих норм обставини справи.
Вказане також перешкодило стороні належним чином скористатися передбаченими статтею 43 ЦПК України процесуальними правами.
Обмеження такого права суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства, а також гарантіям, закріпленим у статті 6 Конвенції, про доступ до правосуддя.
Зазначене узгоджується з висновками, висловленими Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 642/8107/14-ц (провадження № 14-108звц21).
Такі порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин,у зв`язку з чим інші доводи касаційної скарги по суті позовних вимог Верховним Судом не досліджуються.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно із частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі. 
У зв`язку з наведеним з метою забезпечення завдання цивільного судочинства, а саме забезпечення справедливого розгляду справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Щодо судових витрат
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Тернопільського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач  	О. М. Ситнік	
Судді:	А. І. Грушицький  	
 	І. В. Литвиненко  	
 	Є. В. Петров  	
 	В. В. Пророк