ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/6146/21	
                                                                                Суддя І інстанції – Ніколайчук С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Дивнич Д.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021  в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом до суду в якому просив:
- скасувати наказ № 1101-К від 25 березня 2021 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади;
- поновити на посаді начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);
- стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) середній заробіток за час вимушеного прогулу у відповідності до вимог статті 50 Закону України «Про державну службу»;
- стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) моральну шкоду у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про упереджене ставлення членів дисциплінарної комісії під час проведення перевірки та визначення виду дисциплінарного стягнення з огляду на формальний характер виявлених недоліків у роботі відділу, 14-річний стаж державної служби, позитивну оцінку щорічного оцінювання та відсутність дисциплінарних стягнень. Наказ про проведення позапланової комплексної перевірки не містить підстав її призначення. Виконавчі провадження звільнених працівників передавалися іншим державним виконавцям за його письмовим дорученням з метою рівного навантаження, а договори із суб`єктом оціночної діяльності підписував особисто як керівник для забезпечення своєчасного виконання виконавчих документів.  
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ № 1101-К від 25 березня 2021 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 березня 2021 року по 01 липня 2021 року у розмірі 34 021,40 грн. Стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10 206,42 грн. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10 206,42 грн допущено до негайного виконання. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції  скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує на те, що ОСОБА_1 перевищив службові повноваження, чим порушив частину 2 статті 19 Конституції України, пункту 2 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу», - а тому звільнення з посади відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, ступеню вини державного службовця
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.
За результатами касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року Верховний Суд постановою від 08 лютого 2024 року скасував вказану постанову суду апеляційної інстанції, а  справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скасовуючи постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року Верховний Суд, зокрема зазначив, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу та не врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 30 червня 2021 року у справі №     200/10988/19-а, від 10 листопада 2021 року у справі № 540/4057/20 та від 22     грудня 2021 року у справі №140/16342/20, від 28 квітня 2022 року у справі № 540/2464/19 та від 15 червня 2023 року у справі № 160/24057/21, у яких здійснено тлумачення поняття «перевищення службових повноважень», не з`ясував обсяг компетенції державного службовця та не порівняв її із вчиненими діями, про які вказано у висновку дисциплінарної комісії, не перевірив та не надав оцінку чи є встановлений дисциплінарною комісією проступок перевищенням службових повноважень. Відповідно, висновок суду апеляційної інстанції не можна визнати вмотивованим.
Верховний Суд звернув увагу на те, що суд апеляційної інстанції в частині визнання перевищенням службових повноважень укладання ОСОБА_1 договору №1003/20 від 10 березня 2020 року з надання послуг з проведення оцінки арештованого майна з експертом ОСОБА_2 , залучення його до проведення оцінки майна та оплати за оцінку майна, керувався положеннями Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь та посадовою інструкцією позивача.  При цьому суд не звернув увагу та не надав оцінку таким діям позивача відповідно до вимог Законів України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу  позивач просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги  з викладених у ній підстав, позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного. 
Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що позивач перебував на посаді начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Відповідно до наказів Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 09 грудня 2020 року № 928/8 та від 14 грудня 2020 року №     935/8 комісією управління     забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 16 грудня 2020 року проведено позапланову комплексну перевірку діяльності Заводського відділу     державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відділ) з питань, визначених планом проведення відповідної перевірки, за результатами якої стан роботи     Заводського відділу     державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) визнано незадовільним.
В ході проведення вищевказаної перевірки встановлено факти,     що свідчать про порушення начальником     Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецовим О.В.:
-     пункту 1 частини другої та частини третьої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження»;
-     пунктів 1, 2, 11, 12, 14-18 розділу III Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256 (із змінами);
-     посадової інструкції начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), затвердженої в.о. начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчуком О.А. 28 грудня 2019 року;
-     положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року № 1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 20211 року за № 759/19497;
-     пункту 9 Типового положення про відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року № 1183/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2016 року № 618/28748 (із змінами).
За результатами перевірки комісією управління 22 грудня 2020 року складено довідку.
Відповідно до вимог статей 65, 66 Закону України «Про державну службу» заступником начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), начальником управління     забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчуком О.А. до начальника     Південно-Східного міжрегіонального управління     Міністерства юстиції (м. Дніпро) разом із відповідними додатками направлено подання від 10 лютого 2021 року щодо вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Заводського відділу     державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецова О.В.
Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11 лютого 2021 року № 569-к порушено дисциплінарне провадження     стосовно начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецова О.В.
Наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11 лютого 2021 року № 51/8 затверджено склад дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 
05 березня 2021 року на адресу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли письмові пояснення позивача.
Листом від 05 березня 2021 року № 02-72/857 позивача запрошено на засідання дисциплінарної комісії, яке мало відбутися 11 березня 2021 року об 11:00 год та запропоновано надати відповідні пояснення під час розгляду дисциплінарної справи. На засіданні дисциплінарної комісії позивач був присутній.
Відповідно до висновку дисциплінарної комісії начальником Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецовим О.В. порушено вимоги:
- статті 19 Конституції України;
- пункту 2 частини першої статті 4, частини першої статті 8, частини першої статті 9 Закону України «Про державну службу»; пункту 1 частини другої та частини третьої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження»;
-     пунктів 1, 2, 11, 12, 14-18 розділу III Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256 (із змінами);
-     посадової інструкції начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), затвердженої в.о. начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчуком О.А. 28 грудня 2019 року;
-     Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року № 1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 20211 року за № 759/19497;
-     пункту 9 Типового положення про відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року № 1183/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2016 року № 618/28748.
З урахуванням висновків дисциплінарної комісії та з урахуванням характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, ступеню вини та обставин, за яких він був вчинений, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання обов`язків, керуючись статтями 64-67 Закону України «Про державну службу», наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25 березня 2021 року № 1101-к на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади начальника Заводського відділу     державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, пункт 7 частина друга статті 65, пункт 4 частини першої та частина п`ята статті 87 Закону України «Про державну службу».
Підставою для прийняття дисциплінарною комісією вищезазначених висновків стало встановлення в ході проведення перевірки фактів винесення доручень начальником Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецовим О.В., за допомогою типу передачі - ручна, а саме:
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а державному виконавцю Максютенко А.М. прийняти 20 виконавчих проваджень;
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а державному виконавцю Удовенко С.М. прийняти 38 виконавчих проваджень;
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а державному виконавцю Левченко О.В. прийняти 28 виконавчих проваджень;
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а державному виконавцю Павленко К.С. прийняти 33 виконавчих провадження;
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а державному виконавцю Петрову О.В. прийняти 32 виконавчих проваджень;
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а старшому державному виконавцю Барні А.О. прийняти 21 виконавче провадження;
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а державному виконавцю Мазур А.В. прийняти 25 виконавчих провадження;
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а державному виконавцю Сухій О.С. прийняти 35 виконавчих провадження;
-     від 15 січня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Білій Л.В. у зв`язку зі звільненням, а заступнику начальника відділу Присяжній К.В. прийняти 26 виконавчих проваджень;
-     від 13 травня 2020 року № 17, яким доручено передати державному виконавцю Мазур А.В. у зв`язку зі звільненням, а старшому державному виконавцю Барні О.О. прийняти 14 виконавчих проваджень;
-     від 13 травня 2020 року № 7, яким доручено передати державному виконавцю Мазур А.В. у зв`язку зі звільненням, а старшому державному виконавцю Сухій О.С. прийняти 21 виконавче провадження;
-     від 13 травня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Мазур А.В. у зв`язку зі звільненням, а старшому державному виконавцю Максютенко А.М. прийняти 18 виконавчих проваджень;
-     від 01 червня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Левченко О.В. у зв`язку зі звільненням, а старшому державному виконавцю Максютенко А.М. прийняти 20 виконавчих проваджень;
-     від 01 червня 2020 року б/н, яким доручено передати державному виконавцю Левченко О.В. у зв`язку зі звільненням та у зв`язку із знаходженням старшого державного виконавця Барни О.О. у відпустці, а державному виконавцю Сухій О.С. прийняти 22 виконавчих провадження;
-     від 13 жовтня 2020 року б/н, яким доручено заступнику начальника ОСОБА_3 передати, а державному виконавцю Моренко О.В. прийняти 149 виконавчих проваджень, у зв`язку з достроковим виходом із декретної відпустки;
-     від 13 жовтня 2020 року б/н, яким доручено старшому державному виконавцю Барні О.О. передати, а державними виконавцю ОСОБА_4 прийняти 67 виконавчих проваджень, у зв`язку з достроковим виходом із декретної відпустки.
Начальником Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецовим О.В. 13 серпня 2020 року зареєстрований вхідний документ: наказ № 904/160/19 від 07 серпня 2020 року, виданий господарський судом Дніпропетровської області, який того ж дня розподілений ОСОБА_1 на заступника начальника відділу ОСОБА_3 за допомогою типу передачі - ручна (виконавче провадження № 62809885).
Вказаними діями позивач порушив вимоги пунктів 1, 2 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчою провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5 (далі - Положення про АСВП), щодо автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями, який забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження.
Також вказаний виконавчий документ позивач зареєстрував в системі виконавчого провадження під час перебування у відпустці з 27 липня по 14 серпня 2020 року, чим порушено вимоги абзацу 4 пункту 16 розділу ІІІ     Положення про АСВП, оскільки на період своєї відсутності державний виконавець не має права користуватися Системою. Аналогічні порушення виявлені по виконавчим провадженням № 62811130, № 62813002.
Наступні порушення стосувались укладання позивачем договорів з суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , оскільки не передбачено чинним законодавством право начальника ДВС на укладання договорів з суб`єктами оціночної діяльності.
Перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що в скан-копіях виконавчого провадження № 18321419 міститься копія договору на надання послуг з проведення оцінки арештованого майна № 1003/20 від 10 березня 2020 року, який підписаний ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; акт прийому-передачі по незалежній оцінці від 08 квітня 2020 року, підписаний ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно з інформацією управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення договори про надання послуг з визначення вартості арештованого майна між Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_2 не укладались. Платіжним дорученням № 5896 від 15 травня 2020 року на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 перераховані кошти, платіжним дорученням № 5901 від 15 травня 2020 року перераховані витрати виконавчого провадження у розмірі 496 грн та платіжним дорученням № 5897 від 15 травня 2020 року перераховані кошти на користь стягувача у розмірі 34 269 грн, у зв`язку з чим в ході примусового виконання виконавчого провадження № 18321419 встановлено, що державним виконавцем перераховані кошти на користь особи, яка не є учасником виконавчого провадження.
Аналогічні порушення виявлені під час перевірки виконавчого провадження № 35608043 з виконання виконавчого листа по справі № 2/415/2250/12, виданого 16 листопада 2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, про збільшення розміру аліментів, що утримуються з ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 300 грн на 1/4 частину з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2012 року до повноліття дитини, на користь ОСОБА_7 (копія договору на надання послуг з проведення оцінки арештованого майна № 2605/20 від 26 травня 2020 року, який підписаний ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; акт прийому-передачі по незалежній оцінці від 26 травня 2020 року, підписаний ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; рахунок-фактура №2605/20 від 26 травня 2020 року виписана ФОП ОСОБА_2 на суму 1 800 грн; скріншот з автоматизованої системи виконавчого провадження підтверджує перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 в розмірі 1 800 грн).
На підставі викладеного, дисциплінарна комісія зробила висновок, що начальником Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецовим О.В. перевищено службові повноваження, якщо воно не містить кримінального або адміністративного правопорушення.
Відповідно до наказу начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12 квітня 2021 року №1402-к вважати днем звільнення ОСОБА_1 12 квітня 2021 року, що є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності.                     
Не погодившись з такими діями відповідача, наказами про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби, є крайнім заходом дисциплінарного впливу та повинен застосовуватись у виняткових випадках і за вчинення особливих дисциплінарних проступків. Відповідач належним чином не обґрунтував необхідність застосування до ОСОБА_1 найсуворішого виду дисциплінарного стягнення та неможливість застосування іншого виду дисциплінарного стягнення, враховуючи відсутність притягнення до дисциплінарної відповідальності та позитивну характеристику за місцем роботи, а також не надано оцінку тяжкості наслідків (збитків), які настали внаслідок дій позивача. Також суд враховував те, що вчинені позивачем дії, які у подальшому стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, були викликані крайньою потребою. Суд вважав, що критерії, встановлені частиною другою статті 2 КАС України, відповідачем в межах спірних правовідносин не дотримані, а тому є підстави для скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та поновлення позивача на посаді.
           Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Предметом спірних правовідносин є наказ про накладення дисциплінарного стягнення  за перевищення державним службовцем службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення та звільнення із займаної посади.
Основні обов`язки державного службовця визначено у статті 8 Закону №889–VIII. 
Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням, припиненням державної служби, а також підстави, види та процедура притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначені приписами статей 64, 65, 66, 67, 69, 73, 74, 75, 76 Закону №889–VIII.
Частиною першою статті 64 Закону № 889–VIII встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 65 Закону № 889–VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889–VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до пункту 7 частини другої статті 65 Закону №889–VIII дисциплінарним проступком є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення. 
Частиною першою статті 66 Закону №889–VIII передбачено види дисциплінарних стягнень, один із яких застосовується до державних службовців:
1) зауваження;
2) догана;
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених     пунктами 1,     3,     7,     9-11,     13,     14     частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12     частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону № 889–VIII). 
Згідно з частиною першою статті 69 Закону №889–VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.
З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (частина перша статті 73 Закону №889–VIII).
Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (частина п`ята статті 77 Закону №889–VIII).
Статтею 74 Закону №889–VIII встановлено гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення.
Так, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).
Пунктом 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII обумовлено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
Спірні правовідносини у цій справі зводяться до питання правомірності оскаржуваного наказу яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за пунктом 7 частини другої статті 65, пунктом 4 частини першої, пунктом 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, тобто перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.
При цьому перевищення позивачем як начальником Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) своїх службових повноважень відповідач обґрунтовує прийняттям рішень поза межами наданих чинним законодавством повноважень, що виразилося у винесенні ним доручень про розподіл виконавчих проваджень між державними виконавцями поза межами автоматизованої системи виконавчого провадження, під час перебування у відпустці, що є несанкціонованим втручанням в роботу автоматизованої системи, а також заключенням договорів з суб`єктом оціночної діяльності на проведення оцінки арештованого майна поза межами наданих йому чинним законодавством повноважень.    
Такий висновок відповідач зробив встановивши порушення позивачем вимог пункту 1 частини другої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 1, 2, 11, 12, 14-18 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Закону України «Про публічні закупівлі», що в свою чергу, призвело до вчинення дій за межами повноважень, визначених статтею 19 Конституції України, пункту 2 частини першої статті 4, частини першої статті 8, частини першої статті 9 Закону № 889-VIII, що є дисциплінарним проступком, передбаченим пунктом 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у постановах від 30 червня 2021 року у справі №     200/10988/19-а, від 10 листопада 2021 року у справі № 540/4057/20 та від 22     грудня 2021 року у справі №140/16342/20, від 28 квітня 2022 року у справі № 540/2464/19 та від 15 червня 2023 року у справі № 160/24057/21, Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої у розумінні пункту 7 частини другої статті 65 Закону N 889-VIII «перевищення службових повноважень» означає вчинення державним службовцем таких дій або прийняття рішень, які виходять за межі його службових повноважень. Під час дисциплінарного провадження у таких справах дисциплінарна комісія та суб`єкт призначення повинні чітко визначити обсяг повноважень конкретного державного службовця, керуючись положеннями Закону №889-VIII, інших законів України, положеннями про державний орган та/або його структурний підрозділ, а також посадовою інструкцією державного службовця. Таким чином, саме за вчинення державним службовцем дій, які виходять за межі його повноважень, законодавець у згаданій нормі Закону №889-VIII передбачив можливість застосування до такої особи найсуворішого виду дисциплінарного стягнення – звільнення.
Отже, перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції. У той же час, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй законом прав та обов`язків. Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службових повноважень, необхідно з`ясувати обсяг компетенції державного службовця і порівняти її із вчиненими діями (перевищення службових повноважень не може проявлятися у бездіяльності – його об`єктивну сторону характеризує лише вчинення дії).
З приводу порушення, яке полягало  у ручному  втручанні у  розподіл справ між державними виконавцями  колегія суддів  виходить з наступного.
Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 р. за № 1126/29256 , розроблене відповідно до вимог Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», визначає механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження.
Пунктом 12 розділу III Положення про АСВП передбачено, що за десять робочих днів до запланованої відсутності державного виконавця строком від чотирнадцяти та більше днів керівник органу державної виконавчої служби вносить відповідні дані до Системи й автоматичний розподіл виконавчих документів на такого державного виконавця не здійснюється. Автоматичний розподіл поновлюється після внесення до Системи відповідних відомостей керівником органу державної виконавчої служби або закінчення строку запланованої відсутності.
Відповідно до п.п. 14-16 розділу III Положення рішення про взаємозамінність державних виконавців приймає керівник органу державної виконавчої служби та вносить таку інформацію до Системи.
У разі внесення до Системи інформації про заплановану відсутність державного виконавця в останній робочий день такий державний виконавець передає незавершені виконавчі провадження іншому державному виконавцю відповідно до взаємозамінності, про що Системою формується акт.
Виконавчі провадження повертаються державному виконавцю, на виконанні якого вони перебували згідно з автоматичним розподілом, у день фактичного виходу його на роботу, про що Системою формується акт.
У разі незапланованої відсутності державного виконавця керівник органу державної виконавчої служби або його заступник до 10.00 години першого дня його відсутності вносить до Системи інформацію про необхідність передачі виконавчих проваджень іншому державному виконавцю.
Державний виконавець за допомогою Системи приймає всі незавершені виконавчі провадження відсутнього державного виконавця відповідно до взаємозамінності, про що Системою формується акт.
У день виходу (до 10.00 години) на роботу державного виконавця керівник органу державної виконавчої служби або його заступник вносить до Системи відповідну інформацію. Виконавчі провадження, які передавалися іншому державному виконавцю, повертаються державному виконавцю, про що Система формує акт.
У разі внесення до Системи інформації про звільнення державного виконавця Система розподіляє незавершені виконавчі провадження, які перебували на виконанні у такого державного виконавця, на іншого державного виконавця відповідно до взаємозамінності (п. 17 розділу III Положення про АСВП).
Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого у випадках, передбачених пунктами 15,16 розділу III Порядку, оформлюється дорученням керівника органу державної виконавчої служби (п. 18 розділу III Положення про АСВП).
Абзацами 1-7 пункту 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р. передбачено, що виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби в разі: хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця; включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) державного виконавця; утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.
Відповідно до абзацу 8 пункту 5  вказаної Інструкції, передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи. Про прийняття виконавчого провадження до виконання державний виконавець, якому воно передано, виносить постанову.
Перевіркою дисциплінарної комісії встановлено, що акти сформовані Системою, про передачу виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого у відділі під час перевірки відсутні та в подальшому членам комісії надані не були.
Так за період 01.01.2020 року по 04.12.2020 року виконавчі провадження  передавались начальником  заводського відділу  державної виконавчої служби  у місті Кам`янське південно-Східного міжрегіонального управління  Міністерства юстиції (м. Дніпро)  Кузнецовим  О.В.  за допомогою типу передачі – ручна, чим порушено вимоги  п.п. 12, 14-18 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.06.2016 року № 2432/5; п. 1 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктивного та неупередженого розподілу виконавчих документів між державними виконавцями, який забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження
В той же час колегія суддів зазначає, що винесення доручень  щодо передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби начальником Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецовим О.В., передбачено п. 18 розділу III Положення про АСВП та абзацом 8 пункту 5  Інструкції з організації примусового виконання рішень. 
За таких обставин з  метою забезпечення максимального контролю та обліку, ОСОБА_1 видавалися відповідні доручення, в яких зазначається причина передачі, кількість виконавчих проваджень та ПІБ виконавця, кому передаються ВП. Вказані доручення видаються керівником відділу під час звільнення виконавця та мають на меті виключно контроль за розподіленими ВП.
При цьому колегія суддів звертає на той факт, що будь-яких доказів того, що внаслідок вчинених позивачем дій була заподіяна шкода державі чи іншим особам відповідачем надано не було. 
Отже враховуючи правову позицію, у якій здійснено тлумачення «перевищення службових повноважень», колегія суддів приходить до висновку, що виявлені під час дисциплінарного провадження порушення в частині  передачі виконавчих проваджень в ручному режимі, деяких в період відпустки, не свідчать про перевищення позивачем службових повноважень, а вказують на неналежне виконання ним посадових обов`язків у межах наданих   законом   прав та обов`язків, а тому на переконання колегії суддів такі дії позивача не можуть кваліфікуватися, як перевищення службових повноважень.
Стосовно виявленого порушення щодо залучення позивачем   суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктами господарювання   ОСОБА_2 , та перерахування бюджетних коштів колегія суддів виходить з наступного.
Правила, за якими має здійснюватися визначення майна боржника та його оцінка, встановлені статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини третьою-четвертої якої у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. 
В залежності від виду майна, вартість якого має бути визначена, Закон України «Про виконавче провадження» розмежовує випадки, за яких залучення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна є або правом, або обов`язком виконавця.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 910/10956/15 зауважувала, що визначення розміру і порядку оплати послуг суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання, залученого до проведення виконавчих дій здійснюється шляхом укладання відповідного договору. Разом з тим законодавство про виконавче провадження не передбачає, що укладення такого договору в кожному конкретному виконавчому провадженні здійснюється Міністерством юстиції України або його органами, відповідальними за державні закупівлі, а відтак і підстав вважати, що такий договір повинен бути укладений Міністерством юстиції України або його структурними підрозділами з державних закупівель немає.
Навпаки, у відповідності до положень статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України     «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За статтею 8 Закону України     «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями. Відтак, зазначені особи діють від імені держави як органи державної влади, а тому мають усі повноваження на укладання відповідних договорів щодо оцінки майна у виконавчому провадженні, що знаходиться у них на виконанні, відповідно до законодавства, що регулює укладання такого договору.
Отже в даному випадку з урахуванням правової позиції, з приводу тлумачення «перевищення службових повноважень», колегія суддів приходить до висновку, що визначення експерта укладення договорів з суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання з надання послуг проведення оцінки арештованого майна та проведення оплат послуг експерта з оцінки арештованого майна за виконавчими провадженнями, що перебували на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) безпосередньо вчинені позивачем в межах наданих повноважень, проте, вони були вчиненні без врахування листів від 15.03.2018 року № 1908/093-72/1029 надісланого на адресу Заводського відділу  державної виконавчої служби м. Кам`янське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та від 01.06.2020 року № 122-72/2835, якими начальники відділів примусового виконання рішень, начальники  відділів  державної виконавчої служби  Південно-Східного міжрегіонального  управління міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомлені про проведення тендерної процедури  закупівлі  послуг з проведення оцінки арештованого майна тощо. Тобто, виявленні порушення свідчать про неналежне виконання посадових обов`язків у межах наданих йому законом прав та обов`язків, оскільки перевищення службових повноважень має прояв у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції.
При цьому, жодних наслідків матеріального характеру чи порушення прав сторін виконавчого провадження не виявлено.
Між тим, відповідачем, в даному випадку, при застосуванні до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення, фактично не було враховано ні характер його дисциплінарного проступку, ні обставини, за яких він був вчинений, ні його особу, ні ступінь його вини, ні його попередню поведінку та ставлення до служби, а також жодним чином не мотивовано неможливості застосування до позивача іншого, передбаченого Законом «Про державну службу»   виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення з посади, з урахуванням того, що позивач не має діючих дисциплінарних стягнень та позитивно характеризується по службі.
Враховуючи означення поняття «перевищення службових повноважень» у розрізі положень Закону № 889-VIII, а також беручи до уваги правове регулювання спірних правовідносин і встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла  висновку, що вказані дії ОСОБА_1  як начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не можуть кваліфікуватися як перевищення службових повноважень.
Відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони дисциплінарного проступку, яка складається з протиправної поведінки суб`єкта, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності.
   Відповідач як суб`єкт владних повноважень, у відповідності до приписів частини другої статті 77 КАС України не довів правомірність оскаржуваного наказу № 1101-К від 25 березня 2021 року про накладення дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді звільнення з посади.
За таких обставин та правового врегулювання спірних правовідносин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неспівмірність вчиненого порушення обраному заходу впливу у вигляді звільнення ОСОБА_1 з посади.
Колегія суддів вважає, що наказ відповідача, який є предметом судового контролю у цій справі, не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а саме, обґрунтованості, розсудливості та пропорційності.
Таким чином, з огляду на викладені обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірний наказ підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді, з якої останній був звільнений зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу
Враховуючи обставини, які були встановлені судом під час розгляду даної адміністративної справи та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було повно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано норми чинного матеріального права, яке регулює спірні правовідносини, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції  у даній адміністративній справі – залишити без змін.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316,  321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) -  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі  постанова  складена 25 квітня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова