П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
05 червня2024 року                                                                                              м. Київ
 
Справа № 760/20106/23
Провадження: № 22-ц/824/8440/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ніколаєнко Олени Миколаївни в інтересах Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»
на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Усатової І. А.,
у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
в с т а н о в и в:
 
У серпні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк»  звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 07.04.2010 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, в свою чергу зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Оскільки відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до договору №б/н від 07.04.2010 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 03.08.2023 рік становить 31863,13 грн, з яких: 27779,69 грн - заборгованість за кредитом, 4086,44 грн  - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.04.2010 в розмірі 27779,69 грн  та судовий збір у розмірі 2340,03 грн.
В іншій частині вимог відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням в частині незадоволених позовних вимог,  Ніколаєнко О. М в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права рішення суду в частині незадоволених позовних вимог просила скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що  при підписанні анкети - заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Зазначає, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які надані для ознайомлення в письмовій формі. Зауважує, що дата підписання довідки співпадає із датою відкриття рахунку 07.04.2010 року та видачею картки, тип «Універсальна».
Вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, проте у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, що складається, зокрема, з заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 4086,44 грн.
Відзиву на апеляційну скаргу  відповідачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду  у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України та частини 1 статті 369 ЦПК України.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення у справі оскаржується лише в частині незадоволених позовних вимог, а тому в іншій частині не переглядається.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом 07.04.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір №б/н про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку і отримання платіжної картки та персонального ідентифікаційного номера для авторизації.
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за договором №SAMDN54000033115853, яка підписана ОСОБА_2 07.04.2010 року, визначено умови щодо нарахування банком відсотків на залишок власних коштів клієнта ( від 100 грн. і більше) в розмірі 10 % річних, базова відсоткова ставка в місяць ( нараховується на залишок непрострочених заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році)- в сумі 3%.
Також передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості: у розмірі базової відсоткової ставки за договором/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується один раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту чи процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.; комісії та штрафів: 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій тощо, зі строком дії, який відповідає строку дії картки.
Згідно виписки клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 , останньому 07.04.2010 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн, який неодноразово змінювався.
 10.03.2021 року відповідачу зменшено кредитний ліміт до 00 грн.
Кредитну картку, видану ОСОБА_2 , 15.11.2012 року перевипущено до 12/25.
ОСОБА_2 , протягом 2010-2023 років неодноразово вчиняв транзакції за кредитною карткою.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 03.08.2023 року становить 31863,13 грн, з яких: 27779,69грн заборгованість за кредитом; 4083,44 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Відмовляючи у стягненні заборгованості за простроченими відсотками суд першої інстанції виходив із того, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07 квітня 2010 року не зазначено, що між сторонами було укладено саме договір №SAMDN54000033115853. В підписаній відповідачем анкеті-заяві процентна ставка за користування кредитом не зазначена.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно  ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним  є рішення, ухвалене  судом відповідно до норм матеріального  права із дотриманням  норм  процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому  засіданні.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За змістом статей  205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У наявній в матеріалах справи анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 07 квітня 2010 року не зазначено, що між сторонами було укладено саме договір №SAMDN54000033115853. В підписаній відповідачем анкеті-заяві процентна ставка за користування кредитом не зазначена.
З вказаних доказів вбачається, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана відповідачем, не містить умов про визначення сторонами розміру відсотків, які підлягають стягненню за користування кредитом та процентів за прострочений кредит, пені, штрафів. Додана до позовної заяви довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти Кредитка «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачем, стосується договору №SAMDN54000033115853, а не договору б/н від 07.04.2010. Крім того, у вказаній довідці встановлений розмір відсотків за користування кредитом - 3 % на місяць, а позивачем у розрахунку заборгованості відповідача зазначений розмір відсотків за користування кредитом: 3,5.
До позовної заяви позивачем також додано паспорт кредитних продуктів ПриватБанку, який містить відомості про базову відсоткову ставку за користування кредитом, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, із заначенням що паспорт підписано ОСОБА_2 .
Однак, підпису ОСОБА_2 паспорт кредитних продуктів ПриватБанку не містить.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування выдсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07.04.2010, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті як невід`ємні частини спірного договору.
Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за несвоєчасне погашення кредитних зобов`язань саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, як вже зазначено вище, інформація про кредитний продукт підпису ОСОБА_2 не містить, а тому належним доказом погодження сторонами умов договору щодо сплати відсотків бути не може.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (07 квітня 2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (31 серпня 2023 року), тобто, банк міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», враховуючи відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Доводи апеляційної скарги про те, що 07.04.2010 року відповідачем також було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду, тобто, сторони погодили умови кредитування, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.
В анкеті-заяві б/н від 07 квітня 2010 року не міститься інформації про укладення між сторонами кредитного договору №SAMDN54000033115853, тоді як у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» вказано, що це довідка по договору №SAMDN54000033115853за яким і визначено умови кредитування. Безпосередньо кредитний договір №SAMDN54000033115853у матеріалах справи відсутній. 
Колегія суддів не приймає доводи позивача, що суд першої інстанції не застосував у данному випадку  висновки Верховного Суду, викладені у постановах №628/3327/15 від 12.04.2022 року, 534/1072/18-ц від 04.11.2020 року, оскільки вони є не релевантими до спірних правовідносин.
За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин в оскаржуваній частині рішення суду скаржником до апеляційної скарги не надано.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року ухвалено з дотриманням норм  матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» Ніколаєнко Олени Миколаївни.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Ніколаєнко Олени Миколаївни в інтересах Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.
 Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
 
Головуючий                                                                                         Т.О. Невідома

Судді                                                                                                    С. М. Верланов

                                                                                                               В. А. Нежура