СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року                                  м. Харків                            Справа № 922/82/20

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.
та представників учасників справи:
прокурора – О.М. Ногіна;
позивача – У.А. Суховолець (в режимі відеоконференції);
першого відповідача – не з`явився;
другого відповідача – не з`явився;
третього відповідача – Ю.В. Мица;
четвертого відповідача – не з`явився;
першої третьої особи - не з`явився;
другої третьої особи - не з`явився;
третьої третьої особи - не з`явився;
четвертої третьої особи - не з`явився;
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Консалт-Буд 2011” адвоката Юрія Вікторовича Мици про ухвалення додаткового рішення (вх.№5662 від 22.04.2024) за результатами розгляду апеляційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх.№411Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 11.01.2024 (суддя А.М.Буракова, повний текст рішення складено 22.01.2024) у справі №922/82/20
за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2, м.Харків, в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад та територій України, м.Київ;
до 1-го відповідача Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Суми;
до 2-го відповідача Державного підприємства “СЕТАМ”, м.Київ;
до 3-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Консалт-Буд 2011”, м.Харків;
до 4-го відповідача Фізичної особи-підприємця Мігунова Володимира Івановича, м.Харків;
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 
1. Українського державного науково-дослідного інституту проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища “Укрводгео”, м.Харків;
2. Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко Олесі Сергіївни, м.Харків;
3. Державного реєстратора Комунального підприємства “Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості” Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського Олега Михайловича, с.Протопопівка, Дергачівський район, Харківська область;
4. Товариства з обмеженою відповідальністю “Агентство нерухомості “РЕСТРІЕЛТ”, м.Харків;
про визнання недійсними торгів, свідоцтва про право власності; скасування рішень; повернення майна, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 у справі №922/82/20 апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024 у справі №922/82/20 залишено без змін.
22.04.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Консалт-Буд 2011” адвоката Юрія Вікторовича Мици надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №922/82/20, в якому він просить: 1. Стягнути з Харківської обласної прокуратури (61001, місто Харків, вулиця Богдана Хмельницького, 4; код ЄДРПОУ 02910108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КОНСАЛТ-БУД 2011” (61103, м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 16-А; код ЄДРПОУ 37574957) 125 000,00 (сто двадцять п`ять тисяч гривень) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/82/20 на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції. 2. Стягнути з Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (01135, м. Київ, просп. Берестейський, 4; код ЄДРПОУ 37472062) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КОНСАЛТ-БУД 2011” (61103, м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 16-А; код ЄДРПОУ 37574957) 125 000,00 (сто двадцять п`ять тисяч гривень) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/82/20 на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
22.04.2024 витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи №922/82/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 прийнято до провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Консалт-Буд 2011” адвоката Юрія Вікторовича Мици (вх.№5662 від 22.04.2024) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Розгляд заяви призначено на "02" травня 2024 р. о 10:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 131.  Явку у судове засідання представників учасників справи визнано необов`язковою.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 задоволено клопотання представника Міністерства інфраструктури України Уляни Андріївни Суховолець про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції у справі №922/82/20, розгляд якої відбудеться "02" травня 2024 р. о 10:45 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №131.
01.05.2024 представником Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України Суховолець У.А. подано до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заперечення на заяву про розподіл судових витрат у справі №922/82/20, у якій представник позивача просить відмовити у задоволенні вказаної заяви в частині, що стосується Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України. (вх.№6157).
01.05.2024 прокурором також подано до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС заперечення на заяву про розподіл судових витрат у справі №922/82/20, у якій прокурор просить відмовити у задоволенні вказаної заяви. (вх.№6176).
У судове засідання 02.05.2024 з`явилися прокурор, представники позивача та відповідача ТОВ «Консалт-Буд 2011». Відповідачі ФОП Мігунов В.І. та ДП «СЕТАМ», треті особи ТОВ «Агентство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ», УДНДІ «Укрводгео», приватний нотаріус ХМНО Прядко О.С., державний реєстратор Комунального підприємства «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинський О.М. про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю відповідачів ФОП Мігунов В.І. та ДП «СЕТАМ», третіх осіб ТОВ «Агентство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ», УДНДІ «Укрводгео», приватний нотаріус ХМНО Прядко О.С., державний реєстратор Комунального підприємства «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинський О.М.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Консалт-Буд 2011” адвоката Юрія Вікторовича Мици про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, Східний апеляційний господарський суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Саме така правова позиція неодноразово висловлювалася Великою Палатою Верховного Суду (пункти 95, 96 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, пункти 7.1, 7.2 постанови від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21).
Відповідно до приписів чч. 1, 2, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У зв`язку з наведеним колегія суддів наголошує, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом (п.2 ч. 3 ст. 2 ГПК України). Тому викладені у відповідних запереченнях прокурора та висловлені у судовому засіданні 02.05.2024 доводи прокурора про неможливість покладення на прокурора судових витрат під час їх розподілу колегією суддів відхиляються. Колегія суддів враховує, що провадження у розглядуваній справі відкрито саме за ініціативою прокурора, так само як і в апеляційній інстанції справа переглядалася саме за апеляційною скаргою прокурора. Також колегія суддів бере до уваги правову позицію, висловлену в пункті 8.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 923/199/21, відповідно до якої у вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду справ, провадження в яких відкрито за позовом прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позиція цього органу щодо заявленого прокурором позову не є вирішальним критерієм, оскільки прокурор бере участь у розподілі судових витрат нарівні з іншими учасниками справи. У вказаній постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 (пункти 8.40, 8.41) Велика Палата Верховного Суду зазначила також про те, що вона відступає від правової позиції про недопустимість покладення на прокурора судових витрат під час їх розподілу за наслідками розгляду справи в суді.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Саме така правова позиція викладена в пункті 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №911/3312/21.
Колегія суддів доходить висновку про відповідність заявлених відповідачем ТОВ «Консалт-Буд 2011» витрат на професійну правничу допомогу критерію необхідності, адже розглядувана справа не є малозначною, розглядалася судом апеляційної інстанції вдруге (після повернення справи на новий розгляд судом касаційної інстанції) і пов`язана із необхідністю формування розгалуженої правової позиції відповідача щодо низки питань тлумачення та застосування норм цивільного законодавства України, причому з урахуванням додаткових доводів, які прокурор висловив лише в суді апеляційної інстанції, а в суді першої інстанції не наводив.
Оцінюючи заявлені відповідачем ТОВ «Консалт-Буд 2011» до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за критерієм дійсності колегія суддів оцінює критично та відхиляє посилання прокурора та представника позивача на відсутність в матеріалах справи підтвердження фактичної сплати вказаних витрат відповідачем ТОВ «Консалт-Буд 2011» на користь адвоката. 
Колегія суддів зауважує, що за буквальним змістом приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Вказане, зокрема, означає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме така правова позиція сформульована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №904/1878/19, від 02.07.2020 у справі № 904/2594/19 та від 23.12.2021 у справі № 923/560/17,  постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №178/1522/18 та  від 10.11.2021 у справі № 329/766/18.
Стосовно фактичного надання адвокатом Мица Ю.В. професійної правничої допомоги відповідачу ТОВ «Консалт-Буд 2011» колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи наявні докази надання такої допомоги в межах розглядуваної справи саме вказаним адвокатом: копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Мица Ю.В., ордер на право представництва ТОВ «Консалт-Буд 2011» адвокатом Мица Ю.В., копія договору про надання правової допомоги від 27.03.2023 та додаткової угоди № 6 від 21.10.2023 до цього договору, на підставі яких адвокатом Мица Ю.В. здійснювалося представництво і захист інтересів ТОВ «Консалт-Буд 2011» в межах справи № 922/82/20 під час нового розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а також акт приймання наданих послуг від 17.04.2024 за вказаним договором. Крім того, адвокат Мица Ю.В. подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу прокурора та пояснення щодо правової позиції позивача, викладеної в письмових поясненнях останнього, а також особисто та безпосередньо брав участь судовому засіданні у розглядуваній справі в суді апеляційної інстанції 17.04.2024, підтримуючи правову позицію відповідача ТОВ «Консалт-Буд 2011».
Колегія суддів також оцінює критично та відхиляє посилання позивача на те, що в матеріалах справи відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, який відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України має міститися у першій заві по суті справи, що подається відповідним учасником справи. Колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням певних особливостей. Тому приписи, зокрема, ст.ст. 124, 126, 129 ГПК України мають значення для розподілу судових витрат і в суді апеляційної інстанції. ТОВ «Консалт-Буд 2011» в розглядуваній справі є відповідачем і апеляційне провадження у справі відкрито за апеляційною скаргою прокурора, а не ТОВ «Консалт-Буд 2011». Тому першою заявою по суті справи для ТОВ «Консалт-Буд 2011» на стадії апеляційного розгляду справи є відзив на апеляційну скаргу прокурора на рішення Господарського суду Харківської області від 11.01.2024. У свою чергу, матеріали справи містять такий відзив, поданий представником ТОВ «Консалт-Буд 2011» до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС 12.04.2024 і прийнятий судом апеляційної інстанції. У вказаному відзиві міститься окремий розділ «Щодо судових витрат», в якому ТОВ «Консалт-Буд 2011» в особі свого представника повідомляє суд про очікуваний розмір витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду справи та зазначає про те, що відповідне застереження одночасно є заявою, зробленою до завершення судових дебатів в розумінні приписів абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України. Отже, оскільки ГПК України не містить чітких вимог щодо форми та змісту попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, що його учасник справи має подати до суду разом із першою заявою по суті справи, то зазначення про розмір очікуваних витрат безпосередньо у такій першій заяві по суті справи вказує на додержання відповідним учасником справи вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України.
З урахуванням наведеного колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про те, що відповідач ТОВ «Консалт-Буд 2011» в порушення приписів процесуального закону не подав до закінчення судових дебатів доказів на підтвердження понесених судових витрат. Колегія суддів наголошує, що за буквальним змістом абз. 2 ч. 8 ст.129 ГПК України докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, докази на підтвердження розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу можуть бути подані у такому порядку: 1) докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі; 2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву. Разом з тим, процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою – до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 у справі № 917/304/21, від 19.01.2024 у справі № 910/2053/20 та від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22. З урахуванням того, що відзив на апеляційну скаргу прокурора, поданий відповідачем ТОВ «Консалт-Буд 2011» до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС 12.04.2024, містить окремий розділ «Щодо судових витрат», в якому ТОВ «Консалт-Буд 2011» повідомляє суд апеляційної інстанції про очікуваний розмір витрат на професійну правничу допомогу та зазначає про те, що відповідне застереження одночасно є заявою, зробленою до завершення судових дебатів в розумінні приписів абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, колегія суддів доходить висновку, що відповідна заява зроблена відповідачем до закінчення судових дебатів як того вимагає абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України. Відповідні ж докази подані відповідачем ТОВ «Консалт-Буд 2011» до суду апеляційної інстанції в межах п`ятиденного строку, встановленого процесуальним законом, а частково були наявні в матеріалах справи і до цього.
Стосовно доводів позивача та прокурора про недоведеність розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до відшкодування відповідачем ТОВ «Консалт-Буд 2011», та одночасно про нерозумність розміру таких витрат колегія суддів зазначає таке.
Розумність розміру витрат учасника справи на професійну правничу допомогу визначається через призму співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.126 ГПК України).
Таким чином, розумність розміру витрат учасника справи на професійну правничу допомогу постає як конкретний прояв загальноправового принципу розумності, який застосовується не тільки для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, а й для тлумачення процесуальних норм. Розумність і співмірність витрат на професійну правничу допомогу визначаються передусім відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункт 11.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20; аналогічна правова позиція сформульована в пункті 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). 
При цьому конкретизований обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та витрачений для цього час далеко не завжди мають значення для вирішення питання про розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар адвоката може встановлюватися як у формі погодинної оплати, так і у фіксованому розмірі, причому в останньому випадку для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, тобто фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу – конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (пункти 130-133 постанови Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідачем надано копію договору про надання правової допомоги від 27.03.2023, укладеного між ТОВ "Консалт-Буд 2011" (замовник) та адвокатським бюро "Юрій Мица" (виконавець), додаткову угоду № 6 від 21.10.1023 до вказаного договору про надання правової допомоги й акт приймання наданих послуг від 17.04.2024 до вказаного договору про надання правової допомоги.
Відповідно до розділу 1 вказаного договору про надання правової допомоги, виконавець, відповідно до умов цього договору та протягом строку його дії зобов`язується надавати замовнику за плату правову допомогу (послуги правового характеру), вказану у п. 1.2 цього договору, а замовник зобов`язується приймати такі послуги та оплачувати їх. Відповідно до цього договору виконавець зобов`язується надавати замовнику наступну правову допомогу (правові послуги): усні та письмові консультації з питань змісту та практики застосування чинного законодавства України (а за необхідності – також законодавства інших країн та міжнародних договорів), що виникають у процесі здійснення замовником господарської діяльності; складання та/або правовий аналіз в порядку правового супроводу господарської діяльності замовника документів, що мають юридичне значення і стосуються господарської діяльності замовника; представництво інтересів замовника у судах, арбітражах і третейських судах, а також в будь-якому адміністративному провадженні чи у відповідних органах державної влади чи місцевого самоврядування поза таким провадженням. Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 6 від 21.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 27.03.2023 відповідач ТОВ «Консалт-Буд 2011» доручив Адвокатському бюро «Юрій Мица» здійснення представництва та захисту інтересів відповідача в господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді та у Верховного Суді у справі № 922/82/20.
Відповідно до п. 2.1 договору, виконавець самостійно організує діяльність з надання передбачених цим договором послуг, в тому числі самостійно встановлює порядок та режим здійснення діяльності з надання відповідних послуг (з урахуванням особливих умов цього договору). Виконавець має право з метою належного виконання цього договору залучати до його виконання третіх осіб (у тому числі наукових співробітників та фахівців з права інших країн) на власний розсуд, залишаючись відповідальним перед замовником за дії таких третіх осіб.
Відповідно до розділу 3 договору, сторони погодились, що вартість послуг (гонорар), що надаватимуться за цим договором, мають визначатися окремими додатковими угодами до договору. Відповідно до п. 2.2 додаткової угоди № 6 від 21.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 27.03.2023 визначено, що гонорар адвоката за здійснення представництва та захисту інтересів відповідача в господарському суді апеляційної інстанції під час розгляду справи № 922/82/20 (у разі відкриття відповідного апеляційного провадження) складає 400 000 гривень 00 коп. При цьому пунктом 3 додаткової угоди № 6 від 21.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 27.03.2023 його сторонами особливо наголошено, що розмір гонорару відповідно до пунктів 2.1 -2.3 вказаної додаткової угоди № 6 є фіксованим. 
Відповідно до п. 3.6 договору про надання правової допомоги від 27.03.2023 його сторони погодились, що виконавець вважається таким, що надав передбачені цим договором послуги замовнику в повному обсязі, з дати настання хоча б однієї з наступних обставин: сторонами за цим договором підписано акт приймання наданих послуг; замовником отримано підписаний виконавцем проект акту приймання наданих послуг, але протягом встановленого п. 3.9 цього договору строку замовник не підписав цей акт й не повернув один його примірник виконавцю, а також не заявив виконавцю про мотивовану відмову від прийняття послуг відповідно до п. 3.10 цього договору. Якщо настануть всі обставини, визначені у п. 3.6 цього договору, виконавець вважається таким, що надав передбачені цим договором послуги замовнику в повному обсязі, з дати настання тієї з цих обставин, що настала раніше. Для цілей застосування п. 3.4, 3.9 цього договору будь-яка з обставин, визначених п. 3.6 цього договору, вважається підписанням акту приймання наданих послуг замовником. Виконавець готує акт приймання наданих послуг і направляє (передає) два примірники такого акту замовнику. Замовник зобов`язаний протягом п`яти календарних днів з дати отримання акту приймання наданих послуг розглянути наданий виконавцем акт приймання наданих послуг, підписати його, скріпити підпис від імені замовника печаткою замовника та передати один екземпляр підписаного замовником акту приймання наданих послуг виконавцю. У випадку наявності у замовника претензій щодо якості та/або обсягу наданих послуг, замовник зобов`язаний заявити про такі претензії у строк, вказаний у п. 3.9 цього договору, але претензії щодо змісту та/або форми документів, переданих замовнику виконавцем не одночасно з актом приймання наданих послуг, а раніше, повинні бути заявлені замовником протягом п`яти календарних днів з дня отримання ним таких документів. Усі претензії за цим договором мають заявлятися письмово, з вказівкою на конкретні недоліки наданих послуг.
Дослідивши зазначені докази, колегія суддів доходить висновку про їх достатність для підтвердження факту надання адвокатом професійної правничої допомоги та розміру витрат відповідача ТОВ «Консалт-Буд 2011» на таку допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України). Утім, колегія суддів відзначає, що ані позивач (апелянт), ані прокурор не надали суду доказів на підтвердження того, що витрати відповідача ТОВ «Консалт-Буд 2011» на професійну правничу допомогу є неспівмірними з критеріями, встановленими процесуальним законом. При цьому колегія суддів оцінює критично та відхиляє викладені у запереченнях прокурора від 01.05.2024 та висловлені в судовому засіданні 02.05.2024 посилання прокурора на невідповідність розміру оплати праці адвоката середньому рівню заробітної плати в Україні, адже для визначення справедливого та розумного розміру адвокатського гонорару могли б мати значення відомості про середній розмір гонорарів інших адвокатів у справах аналогічної складності, а не інформація про середню заробітну плату по країні в цілому по всім професіям. Доказів же на підтвердження середнього рівня гонорарів саме адвокатів у справах аналогічної складності в обґрунтування своїх заперечень ані позивач, ані прокурор суду не надали.
Колегія суддів додатково також зауважує, що відповідно до правової позиції, викладеної у пункті 127 постанови постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). Крім того, гонорар адвоката є ціною договору про надання правової допомоги, тобто платежем цивільно-правової природи і не становить виплату, яка будь-яким чином може бути кваліфікована як заробітна плата. З цих причин колегія суддів також відхиляє посилання прокурора на те, що розмір гонорару адвоката має визначатися виходячи з розміру середньої заробітної плати як базового критерію обчислення його розміру. Колегія суддів також вважає за необхідне нагадати прокурору, що Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (зокрема, статтями 6-9, 21) встановлені досить високі вимоги до професійної підготовки та кваліфікації адвокатів України, що завідомо виключає оцінку їх праці не тільки як простої і некваліфікованої, а навіть і усередненої за будь-якими показниками. Більше того, колегія суддів зауважує, що відповідна позиція прокурора фактично принижує статус самого прокурора, який користується рівними процесуальними правами і має однаковий процесуальний статус з адвокатом як представником іншого учасника судового процесу.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)).
Аналіз положень статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказала, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру чи погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» , враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
З урахуванням наведеного, колегія суддів, оцінивши у сукупності усі обставини справи, поведінку сторін та інших учасників процесу, інші обставини, що мають істотне значення, доходить висновку про необхідність перерозподілу витрат на професійну правничу допомогу, заявлених відповідачем ТОВ «Консалт-Буд 2011» до відшкодування, поклавши ці витрати в сумі 130 000 грн. на самого відповідача, а в сумі 120 000грн. поклавши їх у рівних частинах на прокурора та позивача.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Консалт-Буд 2011” адвоката Юрія Вікторовича Мици про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу (вх.№5662 від 22.04.2024) задовольнити частково.
Стягнути з Харківської обласної прокуратури (61001, місто Харків, вулиця Богдана Хмельницького, 4; код ЄДРПОУ 02910108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" (61103, м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 16-А; код ЄДРПОУ 37574957) 60000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/82/20 на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (01135, м. Київ, просп. Берестейський, 14; код ЄДРПОУ 37472062) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" (61103, м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 16-А; код ЄДРПОУ 37574957) 60000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №922/82/20 на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Видати накази.

В решті заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. 

Повний текст додаткової постанови складено 08.05.2024. 

Головуючий суддя                                                                         П.В. Тихий  

Суддя                                                                                                О.В. Плахов  

Суддя                                                                                                О.І. Терещенко