ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/5265/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чабаненко С.В. (доповідач),
                               суддів:  Білак С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі №340/5265/23 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії, в якому просив:
- визнати бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії щодо не розгляду заяви позивача про перегляд постанови у формі довідки № 1681 Військово-лікарської комісії при другому відділенні ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 квітня 2023 року – протиправною;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію розглянути заяву позивача про перегляд постанови у формі довідки № 1681 Військово-лікарської комісії при другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 квітня 2023 року та провести обстеження позивача відповідно до наказу № 402 Міністерства оборони України від 18 серпня 2008 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії:
- визнав протиправною бездіяльність Центральної військово - лікарської комісії щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови у формі довідки № 1681 Військово -лікарської комісії при другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 квітня 2023 року;
- зобов`язав Центральну військово- лікарську комісію розглянути заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови у формі довідки № 1681 військово - лікарської комісії при другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 квітня 2023 року;
- стягнув на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії (код ЄДРПОУ 773293).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, постановою Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленої довідкою від 05.04.2023 за № 1681 встановлено придатність ОСОБА_1 до військової служби.
Не погоджуючись з довідкою та вважаючи, що при проведенні обстеження не були застосовані необхідні процедури дослідження, та не були взяті до уваги висновки спеціалістів, позивач звернувся до ЦВЛК ЗС України з метою перегляду постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 оформленої довідкою ВЛК № 1681 від 05.04.2023 щодо його придатності до військової служби.
За результатом розгляду заяви позивача про перегляд постанови ВЛК, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України надала позивачу відповідь від 07.06.2023 за № 598/5025 у формі листа, в якій зазначено, що медичний огляд військовозобов`язаних під час мобілізації на особливий період проводиться відповідно до глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.208 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008  № 1109/15800 (зі змінами). Згідно абзацу 7 пункту 20.4 глави 20 розділу ІІ Положення, у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами ІІ, ІІІ, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в. За встановленим діагнозом постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.04.2023 № 1681 прийнято правильно. За наданими копіями медичних документів, діагностовані у позивача захворювання та стани підпадають під дію статей, зазначених у довідці ВЛК № 1681 від 05.04.2023 року.
Наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача, яка виразилася у не розгляді заяви позивача про перегляд постанови ВЛК є предметом спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі – Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За приписами частини сьомої статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Частиною тринадцятою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затверджено наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі – Положення № 402).
Пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
За визначенням, наведеним у пункті 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза – це медичний огляд, в тому числі військовослужбовців, визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом.
За змістом пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, в тому числі, військовослужбовців до військової служби.
Приписами пункту 2.1 глави 1 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 7 пункту 20.4 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.
Згідно підпункту 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
У свою чергу, підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи (підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що на ЦВЛК покладено обов`язок розгляду заяв, пропозицій, скарг, за результатом розгляду яких ЦВЛК наділено правом розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати постанови будь-якої ВЛК.
Водночас, приписи Положення № 402 в редакції, чинній на час розгляду ЦВЛК заяви позивача (07.06.2023) не містили чіткого визначення щодо обов`язку ЦВЛК прийняття за результатом розгляду відповідних заяв рішення у формі постанови.
В подальшому, наказом Міністерства оборони від 18 серпня 2023 року № 490 внесено зміни до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, які набули чинності з 25.08.2023 року. Вказаними змінами розділ І Положення № 402 доповнено главою 3, якою визначено Порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК.
Проте, зважаючи на редакцію Постанови № 402, яка діяла на час розгляду заяви позивача, вказані зміни не застосовуються, тому посилання відповідача на них є безпідставними та колегією суддів під час розгляду цієї справи не застосовуються. 
Під час розгляду цієї справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення ВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням усіх обставин та аргументів. 
Проте, за приписами Постанови № 420 (п. 2.1) штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. 
Тобто, постанова ВЛК приймається з питання ступеню придатності військовозобов`язаного до військової служби. 
Водночас, приписи Постанови № 420 не містять обов`язку ЦВЛК прийняття такого рішення як постанова за результатом розгляду заяви про перегляд постанови ВЛК, за відсутності підстав для її (постанови ВЛК при ТЦК) скасування.
Як встановлено вище, позивач звернувся до ЦВЛК із заявою про перегляд постанови ВЛК при ТЦК. Вказану заяву позивача відповідачем розглянуто та за результатом розгляду надано відповідь, в якій позивачу роз`яснено, що у воєнний час статті Розкладу хвороб передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, за винятком переліку статей, до яких хвороба позивача не віднесена.
При цьому, колегія суддів враховує, що під бездіяльністю розуміється невчинення винною особою певних дій, які вона мала вчинити за даних обставин.
З огляду на те, що відповідачем розглянуто заяву позивача, надано вичерпну відповідь зі спірного питання та, враховуючи відсутність законодавчо встановленого обов`язку прийняття постанови за результатом розгляду відповідних заяв, наведене свідчить про відсутність бездіяльності зі сторони відповідача. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій та відсутність протиправної бездіяльності. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо відсутності бездіяльності зі сторони відповідача та, як наслідок. відсутності підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
Керуючись стст. 288, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі №340/5265/23 - задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року №340/5265/23 - скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко