ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/752/24                                            Суддя (судді) першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 червня 2024 року                                                                     м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                      В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн за період з 28.12.2022 року по 04.01.2022 року, з 04.01.2023 року по 13.02.2023 року, з 16.02.2023 року по 15.03.2023 року, з 06.04.2023 року по 05.05.2023 року пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та/або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням 28.12.2022 року, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн за період з 28.12.2022 року по 04.01.2022 року, з 04.01.2023 року по 13.02.2023 року, з 16.02.2023 року по 15.03.2023 року, з 06.04.2023 року по 05.05.2023 року пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2021 року №238 ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 23.11.2021 року (а.с. 49).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.02.2023 року №2340 позивач 28.12.2022 року одержав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітки праворуч, компресійний перелом Th5 хребця без порушення функцій спинного мозку, рвані рани в ділянці правого передпліччя. Військовослужбовець отримав травмування під час виконання ним обов`язків військової служби, під час захисту Батьківщини (а.с. 16).
Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2023 року №564 травма позивача, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 року травма класифікується як тяжка. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 19).
Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.04.2023 року №2942 травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм, дана травма відноситься до тяжких. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 20).
Також позивач перебував на стаціонарному лікуванні:
- з 28.12.2022 року по 04.01.2022 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №29828 (а.с. 17);
- з 04.01.2023 року по 13.02.2023 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №64 від 13.02.2023 року (а.с. 18).
Крім того, згідно наказів командира військової частини від 15.02.2023 року №44 та від 16.03.2023 року №70 на підставі довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2023 року №564 позивач перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 16.02.2023 року по 15.03.2023 року та згідно наказів від 05.04.2023 року №90, від 06.05.2023 року №118 на підставі довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.04.2023 року №2942 перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 06.04.2023 року по 05.05.2023 року (а.с. 56-57, 60-61).
Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу відповідних сум, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил України , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023 року, №49/2024 від 05.02.2024 року строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом першим якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року №1146, яка застосовується з 01.09.2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктом 2-1 Постанови №168 (у редакції, яка діє з 18.10.2022 року) встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З аналізу пункту 1 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно наявних у матеріалах справи довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.02.2023 року №2340 та довідки військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 04.04.2023 року №2942 позивач 28.12.2022 року одержав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітки праворуч, компресійний перелом Th5 хребця без порушення функцій спинного мозку, рвані рани в ділянці правого передпліччя. Травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини.
Також суду було надано докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 28.12.2022 року по 04.01.2022 року, з 04.01.2023 року по 13.02.2023 року та у відпустках для лікування після тяжкої травми за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії з 16.02.2023 року по 15.03.2023 року, з 06.04.2023 року по 05.05.2023 року.
З огляду на викладене, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 грн. винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування.
Так, згідно довідки про нараховане та утримане грошове забезпечення позивачу в грудні 2022 року було виплачено додаткову винагороду в розмірі 93000,00 грн, в січні 2023 року 90967,74 грн, в лютому 2023 року 30000,00 грн (а.с. 65).
Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Разом з тим, станом на дату винесення рішення по справі, відповідачем не надано суду інформацію, за які саме періоди було виплачено позивачу вищевказані суми додаткової винагороди, а також щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування.
Таким чином, застосовуючи вищевказані висновки до обставин цієї справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн за період з 28.12.2022 року по 04.01.2022 року, з 04.01.2023 року по 13.02.2023 року, з 16.02.2023 року по 15.03.2023 року, з 06.04.2023 року по 05.05.2023 року пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та/або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням 28.12.2022 року, пов`язаним із захистом Батьківщини; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн за період з 28.12.2022 року по 04.01.2022 року, з 04.01.2023 року по 13.02.2023 року, з 16.02.2023 року по 15.03.2023 року, з 06.04.2023 року по 05.05.2023 року пропорційно кількості днів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.
Щодо позовних вимог, в частині яких позивачу було відмовлено, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог статті 308 КАС України, апеляційний суд рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядає.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.
          
                                                                                                    Чаку Є.В.