ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/9626/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року (суддя Конишева О.В.) у справі за позовом  фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом  до Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу  №356349 від 17.04.2023.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що на час перевірки транспортного засобу  були відсутні відомості про передачу позивачем  транспортного засобу у користування  іншій особі. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 з 02.10.2014 зареєстрований як фізична особа - підприємець, основним видом діяльності якого є: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.
Позивач є власником автомобіля DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BERGER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
На підставі договору оренди транспортних засобів №2/1205 від 12.05.2021 автомобіль DAF (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки BERGER (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) був переданий в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРОМ ТРАНС».
Посадовими особами Укртрансбезпеки у Івано- Франківській області 03.03.2023 проводилась рейдова перевірка на ділянці 338 км +250 м а/д Н-09 Мукачеве -Львів.
Відповідно до п. 3,4 Порядку №422 був зупинений транспортний засіб марки DAF (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), напівпричіп марки BERGER (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_2 .
При зупинці вищевказаного транспортного засобу було встановлено, що при здійсненні перевезення даним вантажним автомобілем, перевізник здійснював перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів роздруківки  цифрового тахографу, а саме відсутня або не використовується особиста картка водія.
За результатами перевірки було складено акт №348724 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.03.2023 року.
Позивачу 07.04.2023 засобами поштового зв`язку направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 17.04.2023 в приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області. Проте, зазначене повідомлення позивачем не отримано.
17.04.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнята постанова №356349, про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено. 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.
Вимогами статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема:
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
забезпечувати безпеку дорожнього руху.
Закон України «Про автомобільний транспорт» регламентує також загальні положення щодо перевезення пасажирів (глава 7 цього Закону), загальні положення щодо перевезення вантажів (глава 8 цього Закону), положення про міжнародні перевезення пасажирів і вантажів (розділ ІV цього Закону).
Розділом V Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Як встановив суд першої інстанції, в акті проведення спірної перевірки зазначено, що водій транспортного засобу, щодо якого проводилась перевірка, не надав посадовим особам відповідача документи, які передбачені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідачем винесена оскаржена постанова, якою до відповідальності притягнули власника автомобіля - позивача. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що положення статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовуються виключно до автомобільного перевізника і не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до товарно-транспортної накладної від 13 вересня 2022 року № 58, на підставі якої надавались послуги з перевезення вантажу транспортним засобом марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BERGER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , графа автомобільний не заповнена. Так, в якості вантажовідправника зазначено-ТОВ «Висота-К», вантажоодержувача -Буд ком Спілка Забудовників, зазначена товарно-транспортна накладна надавалася працівникам Укртрансбезпеки під час перевірки. 
На підставі договору оренди транспортних засобів №2/1205 від 12.05.2021 автомобіль DAF (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки BERGER (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) був переданий в оренду ТОВ «ГРОМ ТРАНС». Зазначене також підтверджується Актом приймання-передачі транспортних засобів від 12.05.2021.
Суд першої інстанції вірно  зазначив, що позивач не виступав автомобільним перевізником у розумінні частини 1 статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» та не надавав послуги з перевезенню вантажу.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі за позовом  фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 05 червня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш