ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

30 квітня 2024 року 	м.Суми	

Справа №583/2206/23 
Номер провадження 22-ц/816/336/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.
в присутності:
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Абрамовича Олексія Володимировича , 
представника відповідача – ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» 
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2023 року у склад судді Соколової Н.О., ухваленого в м. Охтирка Сумської області, 
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про розірвання договорів оренди землі та стягнення індексації,
В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що він є власником земельних ділянок: площею 3,1444 га (рілля), кадастровий номер 5920380400:01:001:0009; площею 0,5288 га (сіножаті), кадастровий номер 5920380400:01:001:0010, що знаходяться на території Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади (колишньої Бакирівської сільської ради). 
27 липня 2016 року він уклав з ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі №249/16 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5920380400:01:001:0009 строком на 10 років, відповідно до умов якого орендна плата вноситься у грошовій формі та в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складала 5351 грн 12 коп., із вирахуванням податку з доходів. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюються з урахуванням індексації. 24 травня 2017 року між ним та ПрАТ «Райз-Максимко» було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі, в якому сторони вирішили змінити відсоткову ставку орендної плати з 7% на 10%. 16 липня 2018 року було укладено трьохсторонню додаткову угоду №1 до договору №1 між ним, ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Райз Північ», в якій новий орендар ТОВ «Райз Північ» приймає на себе всі права та обов`язки від ПрАТ «Райз-Максимко». Також цією додатковою угодою встановлено, що з 2017 року розмір орендної плати складає 7644 грн 46 коп., що становить 10% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. 
Починаючи з 2016 року ПрАТ «Райз-Максимко» використовувало належну йому земельну ділянку за кадастровим номером 5920380400:01:001:0010, площею 0,5288 га (сіножаті), проте орендної плати не виплачували взагалі. У 2018 році ТОВ «Райз Північ» уклало договір оренди цієї земельної ділянки, строком на 10 років, в якому узгоджено сплату орендної плати в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 429 грн 20 коп., при цьому обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності має здійснюватися з урахуванням індексації. 
Однак в порушення умов зазначених вище договорів оренди землі, відповідач жодного разу не провів розрахунок по орендній платі з урахуванням індексації, неодноразово порушував строки виплати орендної плати. 
В зв`язку з викладеним просив суд ухвалити рішення, яким: розірвати договір оренди землі № 249/6, укладений 27 липня 2016 року між ним та ПрАТ «Райз-Максимко» щодо оренди земельної ділянки площею 3,1444 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0009; розірвати договір оренди землі № 53/18 від 16 липня 2018 року, укладений між ним та ТОВ «Райз Північ», площею 0,5288 га з кадастровим номером 5920380400:01:001:0010; стягнути з ТОВ «Райз Північ» на його користь невиплачену індексацію в розмірі 11263 грн.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано договір оренди землі № 249/6, який укладено 27 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Райз-Максимко» щодо оренди земельної ділянки площею 3,1444 га, кадастровий номер 5920380400:01:001:0009. 
Розірвано договір оренди землі № 53/18 від 16 липня 2018 року, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз Північ», площею 0,5288 га з кадастровим номером 5920380400:01:001:0010.
Стягнуто з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 невиплачену індексацію за договорами оренди землі в сумі 11263 грн.
Стягнуто з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 3220,80 грн та витрати на правову допомогу 10000 грн, а всього 13220, 80 грн. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ «Райз Північ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених в рішення суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що розрахунок заборгованості індексованої орендної плати, на який посилався суд першої інстанції, прийнятий з порушення строків подання доказів. Вказує на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним доказом в розумінні ч. 2 ст. 76 ЦПК України.
Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 січня 2018 року у справі №755/7704/15-ц, не перевірив наданий позивачем розрахунок індексації орендної плати. 
Також, заявник апеляційної скарги звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 26 травня 2021 року у справі 540/544/18, від 10 березня 2021 року у справі №607/11746/17, від 19 серпня 2019 року у справі №395/499/16-ц.
Вказує на те, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам відповідача, а також заявленому клопотанню про застосування строків позовної давності. 
Представником ОСОБА_1 – адвокатом Абрамович Г.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить його залишити без змін, а доводи апеляційної скарги відхилити. При цьому зазначає, що розрахунок заборгованості проведено відповідно до постанови КМУ від 04 жовтня 1995 року №786, якою затверджено методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки кадастровий номер 5920380400:01:001:0009, площа 3,1444 га, та кадастровий номер 5920380400:01:001:0010, площа 0,5288 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Бакирівської сільської ради Охтирського району (а.с. 9).
27 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Райз – Максимко» в особі Хухрянської філії ПрАТ «Райз – Максимко» було укладено договір оренди землі № 249/16, згідно з яким ОСОБА_1 передав в оренду земельну ділянку, кадастровий номер 5920380400:01:001:0009, площею 3,1444 га, у тому числі рілля 3,1444 га. Пунктом 9 вказаного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 7% нормативної грошової оцінки, що складає 5351,12 грн ( а.с. 42). Строк дії договору 10 років.
Пунктом 10 вищевказаного договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.
Відповідно до п. 11 договору оренди землі, орендна плата вноситься у такі строки: 1 (один) раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня. 
Додатковим договором від 24 травня 2017 року про внесення змін і доповнень до договору оренди землі №249/16 від 27 липня 2016 року, зареєстрованого 29 липня 2016 року за №15659880, у п. 9 договору оренди землі щодо розміру орендної плати цифри та слова «розмірі 7%» замінено на цифри та слова «розмірі 10%». Даний додатковий договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації і є невід`ємною складовою частиною вищевказаного договору оренди землі (а.с. 48).
Додаткової угоди №1 від 16 липня 2018 року про заміну сторони та внесення змін і доповнень про поновлення договору оренди землі № 249/16, зареєстрованого 27 липня 2016 року за № 15659880, укладеною між ОСОБА_1 , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Райз Північ», сторони погодили, що новим орендарем стало ТОВ «Райз Північ» (а.с. 78). Крім того, пункт 3.4 викладено в такій редакції «З 2017 року орендна плата складає 7644 грн 46 коп., що становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки». 
16 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз Північ» укладено договір оренди землі №53/18, відповідно до умов якого позивач передав в оренду товариству земельну ділянку, кадастровий номер 5920380400:01:001:0010, площею 0,5288 га, у тому числі сіножаті 0,5288 га. Пунктом 9 вказаного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 10% нормативної грошової оцінки, що складає 429 грн 20 коп. (а.с. 11). Строк дії договору 10 років.
Пунктами 10, 11 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації та орендна плата вноситься у такі строки: 1 (один) раз на рік по закінченню сільськогосподарського року, але не пізніше 01 грудня. 
У пунктах 39 вказаних договорів оренди визначено, що дія договорів припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, ОСОБА_1 Хухрянською філією ПрАТ «Райз-Максимко» у третьому кварталі 2016 року нараховано та виплачено 3043 грн 48 коп., у четвертому кварталі 2016 року – 3072 грн 09 коп.; у четвертому кварталі 2017 року – 9173 грн 34 коп., у першому кварталі 2018 року – 1879 грн 56 коп., ТОВ «Райз Північ» у третьому кварталі 2018 року – 8073 грн 65 коп., у першому кварталі 2019 року – 1614 грн 73 коп., у четвертому кварталі 2019 року – 8881 грн 04 коп., у третьому кварталі 2020 року – 807 грн 37 коп., у четвертому кварталі 2020 року – 8881 грн 00 коп., у червні 2021 року – 807 грн 37 коп., у серпні 2021 року – 8881 грн 00 коп., у грудні 2022 року – 8881 грн 00 коп. (а.с. 15-19). 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що  з боку відповідача здійснювалася систематична сплата орендної плати ОСОБА_1 не у повному обсязі, визначеному договором, тобто існує невиконання умов договору. Суд погодився  з розрахунком, наданим представником позивача, оскільки він зроблений за формулою: [Сума індексації] = [Орендна плата] х [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Орендна плата], де: [Орендна плата] - сума орендної плати, яка підлягає індексації, [Сукупний індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період, а саме : за договором оренди землі за № 246/16 від 27.07.2016 ( земельна ділянка площею 3,1444 га) з 2018 по 2022 - 13202, 36 грн, за договором оренди землі за № 53/18 від 16 липня 2018 року (земельна ділянка площею 0,5288 га) – 691,78 грн., однак вважав не можливим вийти за межі позовних вимог та доцільним стягнути кошти у сумі, заявленій у позовній заяві 11263 грн.
Проте, з таким висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися повністю не може, з огляду на таке. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Зі змісту ст. 15 Закону України «Про оренду землі» слідує, що істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. 
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.
Орендна плата справляється у грошовій формі.
За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Частиною 3 статті 762 ЦК України визначено, що договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України..
Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Такий висновок зазначений у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року № 527/603/17.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшов висновку про те, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України та частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Аналіз частини 3 статті 762 ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. 
Індексація проводиться наймачем шляхом множення розміру орендної плати, визначеного в пункті 3 договору, на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18, від 09 червня 2021 року у справі №9458/393/20. 
Встановлено, що умовами ухвалених між сторонами договорів оренди землі від 27 липня 2016 року №249/16 з наступними змінами та доповненнями від 16 липня 2018 року №53/18 було узгоджено, що обчислення розміру орендної плати за належні позивачу на праві власності земельні ділянки здійснюються з урахуванням індексації. 
Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості з орендної плати з урахуванням індексу інфляції. 
Так, Методика розрахунку орендної плати за державне майно та протидії її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04 жовтня 1995 року №786, яка втратила чинність 19 червня 2021 року, на підставі якої позивачем обраховано розмір орендної плати з урахуванням індексу інфляції, розроблена з метою створення єдиного організаційно-економічного механізму справляння плати за оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства, організації, їх структурних підрозділів (філії, цеху, дільниці) та окремого індивідуально визначеного майна державного підприємства, організації, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил, інших військових формувань, органами, підрозділами, закладами та установами Держспецзв`язку, рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки), а також майна, що не ввійшло до статутного фонду господарського товариства, створеного у процесі приватизації (корпоратизації).
Тобто, вказана Методика не визначає механізму розрахунку розміру плати за оренду земельної ділянки, що перебуває у приватній власності. 
Крім того, при визначенні розміру заборгованості з орендної плати сторона позивача виходила з фактично отриманого від відповідача розміру орендної плати без урахування податків та зборів. 
З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди землі, зокрема, пунктів 10 та 11 (періоду внесення орендної плати), на користь його дійсності, чинності та виконуваності, коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати за 2018 рік як добуток індексів інфляції з січня 2018 року по грудень 2018 року включно, за 2019 рік як добуток індексів інфляції з січня 2019 року по грудень 2019 року включно, за 2020 рік як добуток індексів інфляції з січня 2020 року по грудень 2020 року включно, за 2021 рік як добуток індексів інфляції з січня 2021 року по грудень 2021 року включно, за 2022 рік як добуток індексів інфляції з січня 2022 року по грудень 2022 року включно.
Тому, розмір орендної плати, який підлягав сплаті товариством за договором оренди землі від 27 липня 2016 року №249/16 у 2018 році складав 8391 грн 87 коп. (7644,46 грн (розмір орендної плати) х 1.09777104 (індекс інфляції з січня до грудня 2018 року), у 2019 році 7954 грн 35 коп. (7644,46 грн (розмір орендної плати) х 1.04053724 (індекс інфляції з січня до грудня 2019 року), у 2020 році 8026 грн 10 коп. (7644,46 грн (розмір орендної плати) х 1.04992329 (індекс інфляції з січня до грудня 2020 року), у 2021 році 8410 грн 08 коп. (7644,46 грн (розмір орендної плати) х 1.10015334 (індекс інфляції з січня до грудня 2021 року), у 2022 році 9678 грн 13 коп. (7644,46 грн (розмір орендної плати) х 1.26603244 (індекс інфляції з січня до грудня 2022 року). 
Розмір орендної плати, який підлягав сплаті товариством за договором оренди землі від 16 липня 2018 року №53/18 у 2018 році складав 471 грн 16 коп. (429,20 грн (розмір орендної плати) х 1.09777104 (індекс інфляції з січня до грудня 2018 року), у 2019 році 446 грн 35 коп. (429,20 грн (розмір орендної плати) х 1.04053724 (індекс інфляції з січня до грудня 2019 року), у 2020 році 450 грн 63 коп. (429,20 грн (розмір орендної плати) х 1.04992329 (індекс інфляції з січня до грудня 2020 року), у 2021 році 472 грн 19 коп. (429,20 грн (розмір орендної плати) х 1.10015334 (індекс інфляції з січня до грудня 2021 року), у 2022 році 543 грн 38 коп. (429,20 грн (розмір орендної плати) х 1.26603244 (індекс інфляції з січня до грудня 2022 року).
Загальний розмір орендної плати, що підлягав сплаті відповідачем за вказаними договорами оренди у 2018 році склав 8863 грн 03 коп. (сплачено 9959 грн 21 коп.), у 2019 році – 8400 грн 95 коп. (сплачено 10495 грн 77 коп.), у 2020 році – 8476 грн 73 коп. (сплачено 9688 грн 37 коп.), у 2021 році – 8882 грн 27 коп. (сплачено 9688 грн 37 коп.), у 2022 році – 10221 грн 51 коп. (сплачено – 8881 грн 00 коп.). 
Отже, з наведеного розрахунку та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків вбачається, що позивачу орендна плата за користування товариством належними йому на праві власності земельними ділянками за 2018-2021 роки були виплачені в узгодженому договорами розмірі з урахуванням індексації. Тоді як у 2022 році ТОВ «Райз Північ» орендна плата за договором оренди від 27 липня 2016 року виплачена не в повному обсязі, а за договором оренди від 16 липня 2018 року взагалі не виплачена, загальний розмір заборгованості становить 1340 грн 51 коп., що і підлягає стягненню на користь позивача. Однак, такі порушення відповідачем умов договору, не є системними, а тому не можуть бути підставою для розірвання укладених між сторонами договорів оренди землі. 
Враховуючи те, що колегією суддів не було встановлено системного невиконання відповідачем умов укладених договорів оренди землі від 27 липня 2016 року та від 16 липня 2018 року щодо виплати орендної плати, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання цих договорів задоволенню не підлягають. 
Усупереч доводів апеляційної скарги, з позовом ОСОБА_1 звернувся в межах строків позовної давності. 
Таким чином, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1) та п. 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути з ТОВ «Райз Північ» 1340 грн 51 коп.недоплачених сум орендної плати за 2022 рік. 
Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Пропорційно до частки задоволених позовних (12% вимога майнового характеру), з відповідача на користь позивача належить стягнути 128 грн 83 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.
Щодо вимог позивача про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги, укладеного між ним та адвокатом Абрамович Г.О. та доказів понесення ним таких витрат. 
Також, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги відповідача, з позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4637 грн 95 коп. (1073,60*150%*2 (за 2 вимоги немайнового характеру) + (1073,60*150%* 88%), сплачений товариством за апеляційний перегляд рішення суду. 
Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» задовольнити частково. 
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2023 рокускасувати та ухвалити нове рішення. 
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами оренди №249/16 від 27 липня 2016 року та №53/18 від 16 липня 2018 року в розмірі 1340 гривень 51 копійку, обраховану без вирахування податків та інших обов`язкових платежів та 128 гривень 83 копійки судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» судовий збір в сумі 4637 гривень 95 копійок за апеляційний перегляд рішення суду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 1 травня 2024 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов