ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/280/24	Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р. 	
Провадження № 33/817/333/24 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. ознайомившись із матеріалами справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2024 року,- 

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 26 січня 2024 року близько 01 год. 53 хв. на 34 км.+700 м. автодороги М-09, керував транспортним засобом марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу «Драгер 6810», результат 1,04 проміле. З результатами тесту ОСОБА_1 не погодився, проте від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що він участі в судовому засіданні не брав та копію оскаржуваної постанови отримав 20 березня 2024 року, а апеляційна скарга подана 29 березня 2024 року. Зазначає, що:
суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист, так як розглянув справу у його відсутності;
в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №709768 від 26 січня 2024 року не вказано суть адміністративного правопорушення;
місцевий суд безпідставно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його клопотання про направлення справи для доопрацювання застосувавши ст.284 КУпАП, так як в даному випадку на етапі підготовки розгляду до справи, мали бути застосовані п.п. 2, 5 ст.278 КУпАП; 
в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в лікувальному закладі КНП “Зборівська центральна лікарня”;
в матеріалах справи відсутні як копія акта медичного огляду, так і примірник висновку щодо результатів медичного огляду.
       
В судові засідання апеляційного суду 25 квітня 2024 року і 07 травня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про час і місце апеляційного розгляду. Про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду не подавав. 
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 
Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2024 року, то воно підлягає до задоволення виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними. 
Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 709768, в якому викладено обставини вчинення правопорушення; відеозаписі події, з якого видно, що водій на місці зупинки транспортного засобу погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу «Драгер 6810», результат 1,04 проміле. Не погодившись з результатом тесту, спільно з працівниками патрульної поліції прибув у лікувальний заклад КНП «Зборівська центральна лікарня» для проходження огляду на стан сп`яніння. Технічний засіб продув один раз, який результату не показав. На зауваження медичного працівника, що він недостатньо міцно обхопив трубку приладу губами та недостатньо видихав повітря, заявив, що технічний прилад несправний, і він відмовляється повторно проходити огляд. 
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається. 
Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів,
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи з вищевказаної норми права, посилання апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №709768 від 26 січня 2024 року не вказано суть адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №709768 від 26 січня 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 , зазначено, що ОСОБА_1 26 січня 2024 року близько 01 год. 53 хв. на 34 км.+700 м. автодороги М-09, керував транспортним засобом марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу «Драгер 6810», результат 1,04 проміле. З результатами тесту ОСОБА_1 не погодився, проте від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП. Також, у вищевказаному протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я особи, яка його складала, та його підпис. 
Таким чином, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка його склала і особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вивчення змісту протоколу про адміністративне правопорушення дає підстави дійти висновку, що в ньому достатньо чітко і доступно для розуміння викладено суть інкримінованого правопорушення.
Не відповідають дійсності твердження ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в лікувальному закладі КНП “Зборівська центральна лікарня”, так як вказані доводи спростовуються відеозаписами наявними у матеріалах справи, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема даних відеозапису (файл part_00000_export-eta0r.mp4 з 03:30:00 год), що під проходження огляду, а саме при спробі продути в технічний прилад для визначення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 імітував видих повітря в технічний прилад пристрою через ротову порожнину, хоча до проходження огляду як працівником медичного закладу, так і працівником поліції водієві доступно було роз`яснено, яким чином він повинен здійснити видих повітря в технічний прилад. Така поведінка водія була правильно розцінена працівниками поліції, як відмова проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.
Таким чином, зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що прибувши в заклад охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується долученим до справи відеозаписом, а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що в матеріалах справи відсутні як копія акта медичного огляду, так і примірник висновку щодо результатів медичного огляду є помилковими.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.
За змістом ч.1,2 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Як вбачається з матеріалів справи при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 26 січня 2024 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться 12 лютого 2024 року о 11 год. 00 хв у Зборівському районному суді. Ознайомлення з часом і місцем розгляду справи ОСОБА_1 підтвердив своїм підписом у відповідній графі протоколу (а.с.1).
В подальшому судовий розгляд у цій справі було відкладено на 29 лютого 2024 року, про що ОСОБА_1 повідомлено шляхом вручення йому повістки (а.с.12).
Однак, вказане судове засідання за клопотанням ОСОБА_1 також було відкладено на 12 березня 2024 року, про що його повідомлено (а.с.14).
11 березня 2024 року, ОСОБА_1 подав клопотання про повернення справи в УПП в Тернопільській області для доопрацювання, а у разі відмови у задоволенні клопотання просив судове засідання, призначене на 12 березня 2024 року відкласти на іншу дату, для надання можливості бути присутнім в засіданні та надати пояснення по справі. 
Про причини з яких ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання 12 березня 2024 року він не повідомив суд першої інстанції. Не наведено таких причин і в апеляційній скарзі. 
Зважаючи на ці обставини, а також на відсутність відомостей про поважність причин неможливості ОСОБА_1 з`явитися в судове засідання і чергове заявлення ним клопотання про відкладення судового розгляду без зазначення для цього обґрунтованих підстав, суд першої інстанції провів розгляд справи 12 березня 2024 року у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, що не суперечить вимогам ч.3 ст.268 КУпАП.
Крім того, зазначені обставини щодо порядку розгляду справи не можуть бути підставами для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, оскільки вони не визначені такими у ст.247 КУпАП. 
Також, апеляційний суд враховує, що можливість реалізувати процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі надати суду пояснення по суті справи, залучити захисника, заявити клопотання і подати докази, ОСОБА_1 мав під час подання апеляційної скарги в цій справі. Також, він мав можливість особисто взяти участь в апеляційному розгляді однак, в судові засідання апеляційного суду апелянт не з`явився, про причини неявки не повідомив і жодних клопотань до апеляційного суду не подав. Наведене свідчить про формальний характер доводів апеляційної скарги щодо порушення права апелянта на його безпосередню участь в судовому розгляді.
Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:        

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2024 року, відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя