ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/1337/24
Провадження № 22-ц/4820/1187/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 квітня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.
ОСОБА_1 зазначила, що з 24 липня 2002 року вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2023 року. Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітній ОСОБА_3 проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. ОСОБА_2 є здоровою та працездатною особою, працює та отримує пенсію, відтак він спроможний сплачувати аліменти на дитину.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на сина ОСОБА_3 у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову та до повноліття дитини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 квітня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі  частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2024 року і до повноліття дитини.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Суд керувався тим, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю, ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 не надає дитині належної матеріальної допомоги, хоча за своїм матеріальним становищем він спроможний сплачувати ОСОБА_1 аліменти на сина у заявленому розмірі.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення мінімального розміру аліментів і стягнути аліменти не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2024 року і до повноліття дитини, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, проте мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка не обґрунтувала, а суд не навів мотивів стягнення з відповідача мінімального рекомендованого розміру аліментів. Відтак ОСОБА_2 за станом здоров`я та майновим станом не спроможний сплачувати аліменти на дитину у присудженому розмірі, а такий розмір аліментів стане для нього непосильним платежем.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі та мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою.
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 працює у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону на посаді сестри медичної з реабілітації б/к. За грудень 2023 року – березень 2024 року його заробітна плата склала 45 537 грн 33 коп.
Крім того, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності. За період з грудня 2023 рок до березня 2024 року розмір пенсії склав 26 889 грн 70 коп.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі – СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Як передбачено частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені з батька або матері дитини у частці від їх доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина. При цьому розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, у разі достатності заробітку (доходу) боржника, суд може присудити з нього аліменти у розмірі не меншому, ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину.
При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, визначених статтею 182 СК України.
Встановивши, що ОСОБА_2 не надає позивачці належної матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину.
ОСОБА_2 не оспорює висновок суду про стягнення аліментів.
При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також можливість надання утримання дитині її матір`ю ОСОБА_1 .
Також суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_2 працює за трудовим договором та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, тобто він має регулярний дохід, а у справі відсутні належні докази про наявність у нього інших утриманців.
Оскільки середньомісячний дохід ОСОБА_2 становить близько 24 142 грн 34 коп. ((45537,33+26889,70):3), а розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років – 3 196 грн (див. статтю 7 Закону України від 9 листопада 2023 року №3460-ІХ «Про державний бюджет України на 2024 рік»), то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір присуджених із ОСОБА_2 аліментів не може бути меншим, ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).
Твердження ОСОБА_2 про неправильність визначеного судом розміру аліментів є необґрунтованим.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи. Доводи апеляційної скарги про недотримання норм матеріального права та порушення норм процесуального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       І.В. П`єнта

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Козак О.В.        
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 50