ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1149/24 Справа № 932/2054/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 травня 2024 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  та його представника, - адвоката Бойко Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бойко Ю.О. на постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2024 року, щодо: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що ставить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. 
       При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 21.02.2024 о 15 год. 15 хв. в м. Дніпро во дворі будинку №78 по вул. Запорізьке шосе, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований ліворуч автомобіль «Шевроле» реєстраційний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 і яким керує ОСОБА_3 , в результаті чого, обом автомобілем завдані механічні пошкодження. 
       В апеляційній скарзі адвокат Бойко Ю.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі.
       В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся 18 березня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 , а про існування даної постанови останній дізнався 03 квітня 2024 року. Таким чином, адвокат вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. 
       Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті, на переконання адвоката, судом першої інстанції, під час підготовки до розгляду справи, були здійснені певні процесуальні порушення.
       Також адвокат вказує, що матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів про існування обставин, які можуть бути підставами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначає про відсутність існування пошкоджень на обох автомобілях. Крім того вказує на відсутність доказів того, що в час розглядуваних подій, ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху. 
       Також зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_3 , є очевидно недопустимими доказами, оскільки відсутні будь-які фактичні дані про те, що дані особи попереджалися про кримінальну відповідальність, а також надавали покази в суді. 
       Так само вказує, що судом не допитувалися свідок ОСОБА_2 та поліцейські, які не складати протокол про адміністративне правопорушення, але відбирали пояснення. 
       Заслухавши ОСОБА_1 та його представника, - адвоката Бойко Ю.О., які підтримали доводи і вимоги клопотання та апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, виходжу з наступного.
       Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, враховую, що оскаржувана постанова від 18 березня 2024 року була винесена без належного повідомлення ОСОБА_1 , а копія цієї постанови отримана адвокатом 03 квітня 2024 року, що підтверджується відповідною розпискою, а тому, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і безпідставними. 
       Так, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 690333 від 21 лютого 2024 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів, а також пошкодження цих транспортних засобів; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 відповідно до яких, йому зателефонував сусід та повідомив, що бачив, як інший сусід на автомобілі з номерами НОМЕР_1 , виїжджаючи пошкодив його автомобіль. Підійшовши до автомобіля він побачив, що його автомобіль пошкоджений в районі заднього бамперу та правого крила; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , відповідно до яких, від бачив, як автомобіль з номерами НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, зачепив автомобіль «Шевроле» з номерами НОМЕР_2 ; відеозаписом моменту ДТП. 
       Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
       Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Так, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 10.9, відповідно до якого, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, а також п. 13.1, згідно якого, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
       Порушення саме цих пунктів ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими та наведеними вище матеріалами справи, в тому числі поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та безпосереднього свідка події ОСОБА_4 , які в повній мірі узгоджуються обставинам, які також відображені і на відеозаписі подій, відповідно до якого, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , виїжджаючи з парковочного місця заднім ходом між автомобілями, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, внаслідок чого, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле» з номерами НОМЕР_2 , який нерухомо стояв зліва. 
       Даний механізм ДТП також підтверджується наявними пошкодженнями транспортних засобів, зокрема, автомобіль ОСОБА_1 отримав пошкодження заднього лівого крила та бампера, а автомобіль потерпілого ОСОБА_3 отримав пошкодження у вигляді подряпин на задньому бампері справа та задньому правому крилі, що підтверджується схемою місця ДТП та зазначеним відеозаписом, при перегляді якого в апеляційному суді, сам ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував автомобілем «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював маневр руху заднім ходом. 
       Стосовно доводів ОСОБА_1 та його представника, що даний відеозапис не є допустимим доказом, з посиланням на відсутність на ньому відображення зіткнення, не є слушними, оскільки такі ствердження ґрунтуються на суб`єктивному їхньому сприйнятті зображення. 
       Окрім того враховую, що даний відеозапис узгоджується з іншими доказами, зокрема, схемою місця ДТП та письмовими пояснення свідка та потерпілого, що в сукупності та їх взаємозв`язку є безсумнівним підтвердженням винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Так, при вирішенні питання первинності порушень Правил дорожнього руху, відповідно до викладеній правовій позиції Верховного Суду України в своєму рішенні в справі № 5-18кс14 від 20 листопада 2014 року, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, того, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні наслідку. 
       Причинний зв`язок в автотранспортних правопорушеннях відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками. 
       Дані обставини та причинний зв`язок між діями учасників дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, судом першої інстанції в повному обсязі з`ясовано, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що первинні дії водія  ОСОБА_1 , які полягли в порушенні ним вимог п.п. 10.3 та 13.1 ПДР, мають причинний зв`язок із настанням даної ДТП.
       Що стосується зауважень адвоката на те, що на його думку судом першої інстанції, були здійснені певні процесуальні порушення під час підготовки до розгляду справи, то вони не є слушними, оскільки вказані недоліки були нівельовані під час апеляційного перегляду за участі як самого ОСОБА_1 , так і його представника, що в даному випадку не свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист або обмеження доступу до правосуддя. 
       Також не вбачається підстав для визнання пояснень свідка ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_3 недопустимими доказами, оскільки покази даних осіб узгоджуються як між собою та доповнюються один одного, так і з іншими доказами у справі. Крім того, відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, письмові пояснення свідків та потерпілого визнаються належними доказами.
       За таких обставин, не є неповнотою судового розгляду те, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано цих осіб, а також співробітників поліції, оскільки перелічених вище доказів, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, цілком достатньо для ствердження про винуватість ОСОБА_1 .
       Що стосується того, що за ствердженнями адвоката, в момент розглядуваних подій ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, не приймаються до уваги, оскільки сам ОСОБА_1 в апеляційному суді повідомляв, що в день розглядуваних подій, він неодноразово здійснював перевезення речей з одного будинку до іншого. При цьому точних часових інтервалів ОСОБА_1 не повідомив, оскільки не пам`ятав, що в свою чергу виключає ствердження про те, що він безумовно не керував транспортним засобом о 15.15 годині. 
       Таким чином, досліджені та перевірені місцевим судом обставини свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
       При апеляційному перегляді постанови судді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. 
       За наведеного, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, не встановлено.
       Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції, без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

       Поновити адвокату Бойко Ю.О. строк на апеляційне оскарження. 
       Апеляційну скаргу адвоката Бойко Ю.О., - залишити без задоволення.
       Постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2024 року, щодо  ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                         О.М. Кононенко