УХВАЛА
 
17 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 756/6927/20
провадження № 61-17896св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:     
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,
третя особа (за первісним пловом) - Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, 
третя особа (за зустрічним позовом) - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації,
у порядку письмового  провадження без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року у складі судді Шевчук А. В., постанову Київського апеляційного суду від                                 14 листопада 2023 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року у складі колегії суддів:  Шебуєвої В. А., Крижанівської Г. В., Матвієнко Ю. О.,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                   ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей із батьком.
Оскільки вважає неможливим постійне проживання дітей разом із їх матір`ю ОСОБА_2 та її новим чоловіком, просив визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ним
Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подала зустрічний позов про визначення місця проживання їх спільних дітей ОСОБА_3 та                  ОСОБА_4 разом із нею. 
Посилаючись на те, що батько негативно впливає на загальний розвиток, дітей, а також з огляду  відсутність належних умов для проживання та навчання дітей разом із ним, просила визначити місце проживання дітей разом з нею у кв. АДРЕСА_1 . 
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 . 
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року залишено без змін.
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня                   2023 року вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Враховуючи складність справи, реальний обсяг наданої правничої допомоги та затраченого адвокатом часу на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , вимоги розумності, апеляційний суд стягнув  із                     ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
14 грудня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, ухвалити нове судове рішення про задоволення зустрічного позову у повному обсязі та про відмову у позові ОСОБА_1 .
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 28 жовтня 2020 року в справі № 241/47/19, від 25 липня 2019 року в справі                                   № 761/15172/17-ц, від 18 грудня 2018 року в справі № 610/2531/17, від                      09 листопада 2020 року в справі № 487/7241/18, від 27 листопада 2020 року в справі № 400/829/17, від 24 жовтня 2019 року в справі № 585/2392/18, від                24 жовтня 2018 року в справі № 487/545/17-ц, від 14 січня 2019 року в справі № 927/26/18, від 04 червня 2021 року в справі № 380/887/20, від                  01 липня 2020 року в справі № 138/96/17, 28 січня 2021 року в справі                    № 753/6498/15-ц, від 13 червня 2018 року в справі № 500/6325/17, від                   04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а, від 01 серпня 2018 року в справі № 207/3144/16, від 04 березня 2020 року в справі №356/417/17, від 24 квітня 2019 року в справі № 300/908/17, від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, касаційна скарга містить посилання на порушення судами норм процесуального права, а саме суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кошельника Б. С. подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у даній справі.                          
Витребувано з Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу                № 756/6927/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітніх дітей.
Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2024 року справу  № 756/6927/20 призначено до судового розгляду.
Від ОСОБА_2 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні для особистого надання пояснень у справі.
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ,  від 21 жовтня 2010 року).
Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.   
Керуючись статтями 7, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 
 
        Головуючий	М. Є. Червинська   	
         Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	 В. М. Коротун   	
 	 М. Ю. Тітов