Справа № 443/81/24                                        Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г. 
Провадження № 33/811/461/24                        Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 рокутравня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 ,
захисника-адвоката Крамара І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Оприска М.В. на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 07 березня 2024 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 07 березня 2024 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 01.01.2024 о 16:31 год. на автомобільній дорозі Н-09-396 км керував транспортним засобом марки «Citroen-Berlingo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю, хитка хода, невиразна вимова, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alcotest Drager» та в медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді захисник Оприско М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.
Зазначає, що суддею порушено право ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні. Так, незважаючи на подання клопотання захисником про відкладення, суд відмовив у його задоволенні, зіславшись на зловживання процесуальними правами, оскільки таке клопотання було подано втретє, хоча кожне із клопотань було обґрунтоване.
Наголошує, що суддею не було враховано те, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 всупереч вимог КУпАП та Інструкції не було роз`яснено причину зупинки, права на правову допомогу, процедуру та порядок проходження огляду.
Так під час зупинки ОСОБА_1 , поліцейськими не було виявлено жодних ознак алкогольного сп`яніння, а намір провести огляд водія, виник ще до спілкування з ним, що підтверджується відеозаписом.
Звертає увагу на те, що поліцейський за відсутності підстав для проведення огляду, пред`явив вимогу ОСОБА_1 про проходження огляду, що є порушенням, що залишилось поза увагою судді під час розгляду справи.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Крамар І.І. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Крамара І.І., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 665799 від 01.01.2024 (а.с. 2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно, до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків (а.с. 3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, останнього скеровано до КНП «Бібрська ЦРЛ» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Від огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, про що власноручно зазначив у направленні (а.с. 3);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 01.01.2024 про те, що вони були присутні під час того, як працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, від чого водій відмовився у їх присутності (а.с.4,5); 
- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1  у присутності двох свідків категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі.  ОСОБА_1  працівником поліції роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпА (а.с. 6).
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта про відсутність доказів порушення ним ПДР, які надавали б підстави для зупинки транспортного засобу, не може бути підставою для скасування постанови.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.
Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР.
Також суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про неналежність та недопустимість відеозапису, оскільки записи з нагрудних камер інспекторів є фрагментарними. Той факт, що долучене до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Окрім цього, на виконання вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП поліцейськими було залучено двох свідків.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 07 березня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

       Суддя
       Львівського апеляційного суду                                 І.О. Стельмах