ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2024 року 
м. Чернівці
справа № 727/14003/23
провадження 822/373/24 
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Половінкіної Н.Ю., Одинака О.О.,
за участю секретаря Скулеби А.І.,
учасники справи:
позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області,
відповідач ОСОБА_1 ,
апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 лютого 2024 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Бойко М.Є.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у виді житлової субсидії.
Посилалося на те, що  04 грудня 2019 року ОСОБА_1  звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району у м. Чернівці із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією. Згідно вказаної заяви відповідач зобов`язався протягом місяця повідомляти структурний підрозділ з питань соціального захисту населення у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані (фактично проживають), зміна в переліку отриманих житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень).
Відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, що звернулися за призначенням житлової субсидії, яку підписав та надав до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району у м.Чернівці ОСОБА_1 від 04 грудня 2019 року членами його сім`ї є: він, його дружина - ОСОБА_2 та їх діти: син - ОСОБА_3 і донька - ОСОБА_3 ; всі вказані особи проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з рішенням Управління контролю цільового використання державних коштів Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради Скорику П. М. та ОСОБА_2 призначено субсидію з 01 листопада 2020 року по 30 січня 2022 року.
Під час перевірки інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги, згідно акту N74/3 проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлової субсидії та соціальної допомоги від 22 березня 2022 року, Департаментом соціальної політики м. Чернівці було виявлено, що заявником ОСОБА_1 не було надано інформацію про зміну складу його сім?ї протягом 30 календарних днів, а саме: реєстрацію за даною адресою з 13 жовтня 2020 року ОСОБА_4 , документів щодо припинення призначення житлової субсидії. Внаслідок таких дій були надмірно виплачені кошти житлової субсидії в сумі 25384 гривні 03 коп., за період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2022 року, які добровільно відповідачем не повернуті.
На підставі вищевикладеного, просили суд стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області матеріальну шкоду у вигляді надміру виплачені кошти у виді житлової субсидії, за період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2022 року, в сумі 25 384 гривні 03 коп,, а також стягнути з відповідача понесені ними судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 лютого 2024 року у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у виді житлової субсидії відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження викладених у позові обставин щодо реєстрації за місцем проживання відповідача іншої особи, про що ОСОБА_1 не повідомив структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, а також не підтверджено матеріалами справи відомостей про доходи цієї особи, неналежність розрахунку, який не ґрунтується на первинних документах, зокрема, рішеннях про нараховані суми субсидії.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
На дане рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не повідомив орган соціального захисту про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, допустив порушення, яке є підставою для повернення надміру виплаченої суми субсидії, відповідач є недобросовісним набувачем і такі кошти підлягають поверненню.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій
04 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району у м. Чернівці із заявою про призначення житлової субсидії у грошовій формі через АТ «Ощадбанк» та декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (а.с. 7, 16).
Згідно з декларацією ОСОБА_1 про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у житловому багатоквартирному будинку: загальною площею 52 кв.м.; опалювальною площею 52 кв.м. зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 ( а с.16)
Відповідно до акту №74/3 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 22.03.2022 року Департаментом соціальної політики м. Чернівці проведена перевірка правильності та повноти інформації, наданої на призначення житлових субсидій ( соціальної допомоги) заявником ОСОБА_1 , що зареєстрований по АДРЕСА_1 . Згідно з вказаною перевіркою встановлено, що заявником було надано невірну інформацію про зміну складу зареєстрованих осіб за вказаною адресою – реєстрацію, 13 жовтня 2020 року, ОСОБА_4 яка є власником житла, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти в сумі 25 384 гривні 03 коп. та протягом періоду з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2022 року (термін отримання завищеного розміру субсидії) включно заявником не проводилась оплата належної частини ЖКП в повному обсязі (а.с.9).
Відповідно до повідомлення Управління контролю цільового використання державних коштів Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради від 22 березня 2022 року № 21/08/01.63 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повідомлено щодо повернення надміру виплачених їм коштів у вигляді житлово субсидії на загальну суму 25 384 гривні 03 коп.( а.с.12)
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, згідно акту приймання - передачі даних про одержувачів житлових субсидій, по яких прийнято рішення про утримання сум надміру виплачених житлових субсидій № 2 від 26 грудня 2022 року, прийняло на облік переплату по надміру виплаченій ОСОБА_1 житлової субсидії в сумі 25 384 гривні 03 коп. за період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2022 року. (а.с. 14-15).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 28 червня 2023 року повідомлено ОСОБА_1 про досудове врегулювання спору та повернення суми надміру виплаченої житлової субсидії у розмірі 25 384 гривні 03 коп. ( а.с.11).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
Згідно пункту 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 - Положення передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.
Відповідно до пункту 2 постанови КМУ № 329 від 27 квітня 2018 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022» з 1 травня 2018 року призначені житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі, домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.
На підставі заяви ОСОБА_1 та декларації про доходи і витрати від 04 грудня 2019 року йому було призначено житлову субсидію.
Позивач вказував, що призначення житлової субсидії на наступні періоди Управлінням здійснювалися автоматично.
При цьому, ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в не звертався з новою заявою та декларацією.
Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі №328/1056/19.
Звертаючись до суду з позовом, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області посилалося на те, що під час перевірки інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги, згідно акту N74/3 проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлової субсидії та соціальної допомоги від 22 березня 2022 року, Департаментом соціальної політики м. Чернівці було виявлено, що заявником ОСОБА_1 не було надано інформацію про зміну складу його сім?ї протягом 30 календарних днів, а саме: реєстрацію за даною адресою з 13 жовтня 2020 року ОСОБА_4 , документів щодо припинення призначення житлової субсидії він також не надавав. Внаслідок таких дій були надмірно виплачені кошти житлової, які добровільно відповідачем не повернуті. 
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як убачається з матеріалі справи, звертаючись до суду з позовом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не надано доказів, а саме: рішення Управління про нараховану субсидію за період із листопада 2020 року по січень включно 2022 року; докази, які підтверджують реєстрацію, з 13 жовтня 2020 року, ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; довідку про доходи та майновий стан ОСОБА_4 , які також повинні враховуватись при призначенні житлової субсидії та про те, що такі доходи вплинули на розмір субсидії; розрахунки із визначеними сумами помісячної сплаченої субсидії.
Наведений процесуальний обов`язок позивачем не виконаний, оскільки на підтвердження наявності надмірно сплаченої субсидії позивач надав лише відомості щодо суми до повернення, без надання її обґрунтувань, у вигляді рішень Управління про нараховану субсидію, за період із листопада 2020 року по січень включно 2022 року, рівно як і не надав доказів на підтвердження доводів позову про реєстрацію з 13 жовтня 2020 року іншої особи ( ОСОБА_4 ) у квартирі за вищевказаною адресою, а також про наявність у неї доходів й майновий стан, які також повинні враховуватись при призначенні житлової субсидії та про те, що такі доходи вплинули на розмір субсидії .
Отже, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно нарахованих сум субсидії, як і порушення покладених на відповідача обов`язків, а також те, що така зміна вплинула на розрахунок субсидії та на визначення її розміру, а, отже, не доведено недобросовісність відповідача.
Щодо посилання апелянта про неповідомлення ОСОБА_1 реєстрації місця проживання ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 13 жовтня 2020 року, слід зазначити наступне.
Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження №61-29030св18). Висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №345/1183/17 (провадження №14-420цс19) до цієї справи не застосовується, оскільки обставини справи інші.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Матеріали справи містять відомості про те, що на час подачі ОСОБА_1 заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, він зазначив, крім себе, ще три особи, які були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у відповідності до вимог чинного законодавства на той час.
В подальшому, Управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району у м. Чернівці здійснювало призначення житлової субсидії на наступні періоди автоматично. При цьому, ОСОБА_1 не звертався до Управління з новою заявою та декларацією для призначення субсидії.
У матеріалах справи відсутні докази того, що при автоматичному призначенні житлової субсидії на наступні періоди Управлінням здійснювалися перевірки щодо зміни майнового стану ОСОБА_1 .
Також слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 саме з 13 жовтня 2020 року.
Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на навмисне неподання інформації про особу, члена сім`ї, яка не зареєстрована за вказаною адресою. На момент подання заяви про призначення субсидії було зареєстровано чотири особи, а зміни у кількості зареєстрованих осіб відбулися після призначення ОСОБА_1 субсидії. 
Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, та з урахуванням недоведеності позовних вимог обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.  
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 лютого 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови – 07 травня 2024 року.
Головуючий                                                 М.І. Кулянда 
Судді:                                                          О. О. Одинак 
                                                               Н. Ю. Половінкіна