ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2024 року
м. Київ
Справа № 757/30534/23-к
Провадження № 51 - 6426 км 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                         ОСОБА_4 ,                                
прокурора                                                             ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6    адвоката ОСОБА_7 
в режимі відеоконференції,
            
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року в межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження                         №  62023100120000465 від 19 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 190 ч. 4 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , подане в порядку ст. 193 ч. 6 КПК України, та обрано підозрюваному  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення адвокату (відповідно до рішення Ради адвокатів Київської області від 28.08.2014 № 16), керівника АО «Київська правозахисна група», раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою. Цією ж ухвалою постановлено після затримання  ОСОБА_6 не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року відмовлено захиснику підозрюваного ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року щодо                ОСОБА_6 та повернуто його апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами як особі, яка її подала, на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає загальним засадам кримінального провадження, вона постановлена без врахування права ОСОБА_6 на доступ до правосуддя та з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що відповідно до                          ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення. На думку захисника суд апеляційної інстанції належним чином не врахував усіх обставин у вказаному кримінальному провадженні та безпідставно відмовив йому в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ст. 193 ч. 6 КПК України. Посилаючись на положення ст. 395 КПК України, вказує, що ОСОБА_6 безпосередньо не отримував ухвалу слідчого судді від 19 липня 2023 року, не був присутнім у судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу та не мав можливості подати апеляційну скаргу, а залучена захисник - адвокат ОСОБА_9 в порушення вимог Наказу № 386/5 від 25.02.2014 року Міністерства юстиції України не подала в його інтересах апеляційну скаргу. Звертає увагу на те, що 07 серпня 2023 року ОСОБА_6 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатським бюро «Олександра Скотара» і ним - адвокатом ОСОБА_7 було розпочато здійснення захисту прав та інтересів ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні. 08 серпня 2023 року ОСОБА_6 і його захиснику - адвокату ОСОБА_7 стало відомо про наявність та зміст ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 62023100120000465, а 11 серпня 2023 року отримано копію цієї ухвали слідчого судді, після чого подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Також звертає увагу на те, що ухвала слідчого судді від 19 липня 2023 року була завантажена до Єдиного державного реєстру судових рішень лише 08 серпня 2023 року та оприлюднена 09 серпня 2023 року. Вважає, що захисник ОСОБА_9 із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві належним чином не здійснювала захист ОСОБА_6 . В доповненнях до касаційної скарги захисник просить долучити до матеріалів справи копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року у справі                                          № 757/52761/23-к, дослідити її та врахувати при касаційному розгляді.       
Заперечень на касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 від учасників судового провадження не надходило.   
Позиції учасників судового провадження 
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав свою касаційну скаргу, вважав її обґрунтованою та просив її задовольнити. 
Прокурор в судовому засіданні вважав касаційну скаргу захисника необґрунтованою та просив залишити її без задоволення. 
Мотиви Суду 
Заслухавши доповідача, вислухавши доводи учасників касаційного розгляду,   перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків. 
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
У пункті 8 частини 2 статті 129 Конституції України  закріплено гарантії, згідно з яким однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право особи на апеляційне оскарження, спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні. 
Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.   
Частина 3 статті 399 КПК України визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
При цьому підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.  Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими фактичними даними.
Відповідно до ст. 116 ч. 1 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. 
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
З урахуванням вказаних вимог закону та положень ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції повертає апеляційну скаргу, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою цієї особи не знайде підстав для його поновлення, рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги з цих підстав має містити встановлені обставини щодо початку строку на апеляційне оскарження, дати звернення із апеляційною скаргою особою та відповідні мотиви, з яких виходив суд при прийнятті такого рішення. 
Відповідно до ст. 395 ч. 2 п. 3 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана  протягом п`яти днів з дня її оголошення. При цьому, частиною третьою цієї статті також визначено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що за правилами ст. 193 ч. 6 КПК України розгляд клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві                  ОСОБА_8  відбувся за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 та за участю його захисника - адвоката ОСОБА_9 , залученої в порядку ст. 49 КПК України на підставі доручення № 026-260007456 від 13.07.2023 року.
Відповідно до пункту 5 Окремих стандартів надання безоплатної вторинної правової допомоги на стадії досудового розслідування, визначених Стандартами якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 25 лютого 2014 року                               № 386/5, у разі обрання слідчим суддею щодо клієнта запобіжного заходу за наявності розумних підстав вважати таке рішення необґрунтованим та з урахуванням узгодженої правової позиції сторони захисту захисник готує і подає апеляційну скаргу. 
Зазначеними стандартами передбачено сукупність умов, за яких захисник готує і подає апеляційну скаргу, та не визначає за захисником безумовний обов`язок оскарження такого рішення слідчого судді, а тому доводи касаційної скарги про те, що захисник ОСОБА_9 була зобов`язана подати апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу слідчого судді, є безпідставними. 
Захиснику ОСОБА_9 було відомо про існування ухвали слідчого судді від                                  19 липня 2023 року, а також відомі порядок та строки її оскарження, проте вона не вважала за необхідне оскаржити ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року в апеляційному порядку. 
З матеріалів  кримінального провадження також вбачається, що 07 серпня 2023 року між ОСОБА_6 та адвокатським бюро «Олександра Скотара» в особі ОСОБА_7 укладено договір про надання правничої допомоги, а вже 08 серпня 2023 року, як на цьому наголошує захисник у касаційній скарзі, ОСОБА_6 і його захиснику - адвокату ОСОБА_7 стало відомо про ухвалу слідчого судді від                   19 липня 2023 року та її зміст щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 09 серпня 2023 року ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Захисник ОСОБА_7 , будучи обізнаним щодо наявності ухвали слідчого судді та її змісту, а також з вимогами процесуального закону щодо порядку і строку її оскарження, подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження 15 серпня 2023 року. Приймаючи до уваги те, що ухвала слідчого судді була постановлена і оголошена 19 липня 2023 року за участю залученого у передбаченому законом порядку захисника ОСОБА_9 , обставина того, що захисник ОСОБА_7 отримав копію цієї ухвали слідчого судді 11 серпня 2023 року, не впливає та не змінює вимоги щодо порядку обчислення 5-денного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яка ним була оскаржена з пропуском в більше ніж 20 днів. Крім того, враховуючи зазначені обставини щодо розгляду слідчим суддею клопотання старшого слідчого, винесення ним ухвали від 19 липня 2024 року та її оскарження і вимоги ст. 395 ч. 2 п. 3 КПК України, підстави вважати, що захисник ОСОБА_7 є особою, без виклику якої  було постановлено ухвалу слідчого судді від 19 липня 2023 року, та для такої особи при подачі апеляційної скарги строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, відсутні. Інших причин або обставин, які б могли бути визнані апеляційним судом поважними, захисник ОСОБА_7 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наводив.
Також необхідно зазначити, що укладення із захисником договору про надання правової допомоги після проголошення оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не є поважною причиною пропуску строку на його апеляційне оскарження. Така позиція касаційного кримінального суду зазначена в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року (провадження № 51 - 3790 ск 20) та постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального судуВерховного Суду від                           07 листопада 2023 року (провадження № 51 - 4210 км 23).
Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції виконав вищезазначені вимоги процесуального закону, належним чином з`ясував обставини звернення захисником підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 19 липня 2023 року та дійшов до обґрунтованого висновку про те, що апеляційну скаргу подано ним із пропуском передбаченого                 ст. 395 ч. 2 п. 3 КПК України строку. При цьому суд апеляційної інстанції не встановив поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не знайшов підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою захисника та відповідно до ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України постановив ухвалу про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, повернувши йому апеляційну скаргу. 
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 370, 418 КПК України, постановлена з врахуванням вимог Конституції України, практики касаційного кримінального суду, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини. 
Ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року не є відповідно до ст. 424 КПК України предметом перегляду суду касаційної інстанції, а тому касаційний суд не дає оцінку доводам касаційної скарги щодо порушень, допущених слідчим суддею під час розгляду клопотання в порядку                     ст. 193 ч. 6 КПК України.  
Об`єктивних даних про неналежне виконання професійних обов`язків захисника за дорученням ОСОБА_9 , яке б могло призвести до істотного обмеження чи порушення прав  ОСОБА_6 , передбачених ст. 6 ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 59 Конституції України, ст. 20, частинами 3, 4 ст. 42 КПК України захисник в касаційній скарзі не навів і документів, які б могли свідчити про такі обставини, до неї не долучив. 
Крім того, необхідно зазначити, що розгляд зазначеного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 здійснювався в порядку  ст. 193 ч. 6 КПК України за відсутності підозрюваного.
Відповідно до вказаної норми процесуального закону в разі затримання особи, оголошеної у міжнародний розшук, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу. В цьому разі сторона захисту матиме змогу висловити свої заперечення по суті та оскаржити ухвалу слідчого судді/суду в апеляційному порядку. За таких обставин права ОСОБА_6 на доступ до правосуддя при прийнятті рішення апеляційним судом порушені не були, і крім того, він не позбавлений права на особисте оскарження ухвали слідчого судді. 
Долучена до матеріалів справи захисником копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року постановлена в іншій справі                                          № 757/52761/23-к та не впливає на рішення апеляційного суду, ухвалене у цьому кримінальному провадженні. 
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, також не виявлено.    
Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги захисника та скасування ухвали апеляційного суду не знаходить.
Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення. 
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 | ОСОБА_2 | ОСОБА_3