ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2024 р.                                     Справа №5015/4354/12

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий суддя                                                                                              Желік М.Б.     
судді                                                                                                                        Орищин Г.В.
                                                                                                                                        Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.
розглядаючи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" б/н від 04.01.2024 (вх.ЗАГС. №01-05/60/24 від 05.01.2024) 
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 (повний текст складено 22.12.2023, головуючий суддя Артимович В.М., судді Цікало А.І., Чорній Л.З.) про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута
у справі №5015/4354/12
за заявою: Акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ
про: банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" (82166, Львівська область, Дрогобицький район, с. Далява, вул. Дрогобицька, 1, ідентифікаційний код 30445027)

за участю представників:
від скаржника: представник Подольська О.В. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);
від Ріжнів Г.Б.: представник Жиравецький Т.М.;
ліквідатор: арбітражний керуючий Пузирний Т.В.;
інші учасники: не з`явилися

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 у справі №5015/4354/12 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер", ліквідовано ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер", припинено повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Пузирного Тараса Миколайовича, частково задоволено заяву ОСОБА_1 від 27.01.2021 про стягнення з кредиторів пропорційно до визнаних грошових вимог грошової винагороди за виконання повноважень ОСОБА_2 . ліквідатора боржника у справі №5015/4354/12 про банкрутство ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер", стягнуто з кредитора - Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошову винагороду за виконання ОСОБА_2 повноважень ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" у справі № 5015/4354/12 за період з 20.02.2013 по 25.10.2018 в сумі 2178,09 грн., стягнуто з кредитора - АТ "Сенс Банк" на користь ОСОБА_1 грошову винагороду за виконання ОСОБА_2 повноважень ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" у справі № 5015/4354/12 за період з 20.02.2013 по 25.10.2018 в сумі 471319,20 грн., частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Пузирного Т.М. від 27.03.2023 у справі №5015/4354/12 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" в ліквідаційній процедурі та стягнення грошової винагороди з кредитора, стягнуто з кредитора - АТ "Сенс Банк"     на користь арбітражного керуючого Пузирного Т.М. грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" пропорційно до визнаних кредиторських вимог в сумі 790915,79 грн., провадження у справі №5015/4354/12 про банкрутство ТзОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" закрито.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, АТ "Сенс Банк" (ініціюючий кредитор) звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухали Господарського суду Львівської області від 11.12.2023, відкрити апеляційне провадження, скасувати оскаржену ухвалу в частині часткового задоволення заяви ОСОБА_1 від 27.01.2021 та часткового задоволення клопотання арбітражного керуючого Пузирного Т.М. від 27.03.2023 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" в ліквідаційній процедурі та стягнення грошової винагороди з кредитора, та прийняти в цій частині нове рішення, яким: - відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви від 27.01.2021 про стягнення з кредиторів пропорційно до визнаних грошових вимог грошової винагороди за виконання своїх повноважень ОСОБА_2 як ліквідатора боржника у поточній справі; - відмовити арбітражному керуючому Пузирному Т.М. в задоволенні його клопотання від 27.03.2023 у справі №5015/4354/12 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого ліквідатора ТзОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" в ліквідаційній процедурі та стягнення грошової винагороди з кредитора АТ "Сенс Банк". 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2024 справу №914/703/22 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя (суддя-доповідач), члени колегії судді - Галушко Н.А., Орищин Г.В. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме     привести апеляційну скаргу у відповідність до вимог п.2 ч.2 ст.258 ГПК України щодо зазначення відомостей про інших учасників справи (кредитора - Державну податкову службу України в особі Головного управління ДПС у Львівській області) та надати суду докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи: кредитору - Державній податковій службі України в особі Головного управління ДПС у Львівській області та ОСОБА_1 .
22.01.2024 на електронну адресу суду надійшла заява про усунення недоліків скарги, до якої додано апеляційну скаргу у редакції відповідно до вимог ГПК України та докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам у справі.
29.01.2024 ухвалою Західного апеляційного господарського суду скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження; призначено  розгляд справи на 28.02.2024; встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу; витребувано матеріали справи №5015/4354/12 у Господарського суду Львівської області.
06.02.2024 апелянт подав суду клопотання, в якому просить зупинити виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в частині задоволення заяви ОСОБА_1 від 27.01.2021 про стягнення з кредиторів, зокрема з АТ "Сенс Банк", грошової винагороди за виконання своїх повноважень ОСОБА_2 як ліквідатора боржника у цій справі, та в частині задоволення клопотання арбітражного керуючого Пузирного Т.М. від 27.03.2023 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого в ліквідаційній процедурі та стягнення грошової винагороди з кредиторів.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 в задоволенні поданого клопотання відмовлено з підстав зазначених у ній.
07.02.2024 на електронну адресу суду від представника скаржника надійшла заява про участь представника в судовому засіданні 28.02.2024 та усіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 задоволено.
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Жиравецький Т.М. 22.02.2024 подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а оскаржене рішення залишити без змін.
26.02.2024 арбітражним керуючим Пузирним Т.М. подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а оскаржене рішення залишити без змін. 
28.02.2024 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкладено розгляд апеляційної скарги з підстав зазначених у ній.
06.03.2024 на електронну адресу суду від представника скаржника надійшла заява про участь в судовому засіданні 20.03.2024 та усіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.03.2024 задоволено. 
В судове засідання 20.03.2024 арбітражний керуючий, скаржник та заявник ОСОБА_1 участь уповноважених представників забезпечили, які надали свої доводи та міркування щодо вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесені постанови. Інші учасники участі не забезпечили, причин неможливості забезпечити участь під час розгляду апеляційної скарги не надали. Докази, що містяться в матеріалах справи свідчать про їх поінформованість про розгляд апеляційної скарги у межах даної справи в суді апеляційної інстанції. 
За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Статтею 43 ГПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами. 
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").
Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, учасники були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи за наявними матеріалами.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду Львівської області від 11.12.2023 у справі №5015/4354/12 в оскарженій частині залишити без змін, з огляду на наступне.

Розгляд справи про банкрутство в суді першої інстанції та зміст оскаржуваної ухвали.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила заява Публічного акціонерного товариства "Уксоцбанк" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" (82166, Львівська область, Дрогобицький район, с. Далява, вул. Дрогобицька, 1, ідентифікаційний код 30445027).
Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.10.2012 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер", введено процедуру розпорядження майном боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2
Постановою господарського суду Львівської області від 20.02.2013 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.04.2019 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Пузирного Т.М.
Оскарженою в частині ухвалою господарського суду     (п. 5 та п.п. 5.2) заяву ОСОБА_1 від 27.01.2021 про стягнення з кредиторів пропорційно до визнаних грошових вимог грошової винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_2 за виконання повноважень ліквідатора боржника у справі № 5015/4354/12 про банкрутство ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" задоволено частково; стягнено з кредитора - Акціонерного товариства "Сенс Банк" на користь ОСОБА_1 грошову винагороду ОСОБА_2 за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" у справі № 5015/4354/12 за період з 20.02.2013 по 25.10.2018 пропорційно до визнаних кредиторських вимог в сумі 471319,20 грн. та в частині (п.6 та п.п.6.1) клопотання арбітражного керуючого Пузирного Т.М. від 27.03.2023 у справі № 5015/4354/12 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" в ліквідаційній процедурі та стягнення грошової винагороди з кредитора задоволено частково; стягнуто з кредитора - Акціонерного товариства "Сенс Банк" на користь арбітражного керуючого Пузирного Тараса Миколайовича грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" пропорційно до визнаних кредиторських вимог в сумі 790915,79 грн. з огляду на наступні висновки місцевого господарського суду:
-          чинним законодавством про банкрутство передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого/розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора/керуючого реалізацією, разом з тим закон не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.
-          відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці.
-          судом не було встановлено обставин, які б свідчили про заперечення або оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" - арбітражного керуючого Пузирного Т.М.
-          положення статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства     імперативно закріплюють щомісячний характер нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень з оплатою цієї винагороди у межах розміру, встановленого законом.
-          кредитори, за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі подати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди.
-          кредитори, які очікують на результат діяльності арбітражного керуючого, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий, в свою чергу, правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, а оплата грошової винагороди, у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел, має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
-          з огляду на те, що іншого майна боржника та грошових коштів, за рахунок яких можлива оплата     грошової винагороди ліквідатора, у боржника не виявлено, суд вважає обґрунтованою вимогу ліквідатора стягнути грошову винагороду та витрати арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі з         кредиторів боржника.
-          щодо винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_2 суд зазначив, що при вирішенні питання про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора визначальним є те, чи були такі     виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.
-          з огляду на що, судом досліджено, що комітетом кредиторів боржника вирішено визначити оплату послуг арбітражного керуючого-ліквідатора ОСОБА_2 в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, встановити відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі про банкрутство згідно підтверджуючих документів, що оформлено протоколом від 05.02.2014 № 2 засідання комітету кредиторів ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер".
-          ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.03.2014 у справі № 5015/4354/12 затверджено звіт про оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" за період з 20.02.2013 по 20.02.2014 в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора з дня його призначення.
-          отже, визначений ОСОБА_2 комітетом кредиторів боржника та затверджений ухвалою суду розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора не перевищував десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень та не суперечив положенням чинного на той період законодавства.

Узагальнені доводи апелянта, заперечення ліквідатора.

Вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сенс Банк"  обґрунтовано тим, що оскаржене рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підтвердження чого апелянт наводить наступні доводи:
-          загальний строк протягом якого можливі спадкоємці мають право прийняти спадщину, встановлено ст. 1270 ЦК України та становить 6 місяців з відкриття спадщини. Oднак ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , натомість до суду заявниця звернулася лише 28.01.2021, тобто з пропуском встановленого законом строку. Матеріали справи не місять доказів звернення ОСОБА_1 про прийняття спадщини з дотриманням шестимісячного строку.
-          винагорода арбітражного керуючого не є заробітною платою в розумінні трудового законодавства, тому що він не перебуває з підприємством у трудових відносинах, натомість винагорода це дохід від здійснення незалежної професійної діяльності, підприємництва, а тому не може включатися до спадкової маси.
-          положення КУзПБ чітко визначає джерело оплати послуг арбітражного керуючого, за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних в результаті господарської діяльності, або коштів одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, або за рахунок сформованого кредиторами фонду. Натомість, кодекс не визначає обов`язку кредиторів сплачувати винагороду арбітражного керуючого за власні кошти. 
-          у даній справі відсутнє будь яке судове рішення, яким затверджено виплату винагороди на користь ОСОБА_2 та стягнення такої винагороди з кредиторів. Кредитори згоди щодо стягнення оплати послуг арбітражного керуючого пропорційно заявлених вимог до боржника не надавали. 
-          протокол засідання комітету кредиторів №2 від 05.02.2014 не затверджений судом.
-          у виконанні арбітражним керуючим ОСОБА_2 обов`язків ліквідатора мали місце певні порушення та невідповідності, зокрема, судом неодноразово зобов`язано ліквідатора вчинити дії, надати документи, пояснення: наявності /відсутності у банкрута майна на праві власності; проведення інвентариції майна; припинення трудових відносин з найманими працівниками, виявлення документів, які підлягають обов`язковому зберіганню, надати докази користування печаткою та штампом, закрити рахунки банкрута у банківських установах, виявлені під час проведення ліквідаційної процедури, тощо. Вимоги суду арбітражним керуючим належним чином виконані не були. 
-          сплата винагороди арбітражного керуючого виникає за умови здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника. Відтак, суд повинен досліджуватися не лише період часу протягом якого арбітражний керуючий здійснював свої повноваження, але і безпосередньо зміст і природу дій, які вчинялися ним у цей період. 
-           у даній справі на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 частково сплачена винагорода, а саме: з АТ "Укрсоцбанк" 25.09.2013 у розмірі - 7    145,10 грн., з боржника - 12.01.2012 - у розмірі 41    800грн.  Таким чином оскаржена ухвала, яка прийнята без врахування вказаних оплат повинна бути скасованою.
-          нарахування винагороди арбітражного керуючого Пузирного Т.М. у період після 24.02.2022 є порушенням принципу справедливості.
-          звіт арбітражного керуючого повинен досліджуватися судом не лише в розрізі календарного періоду, а й у світлі реально виконаної ліквідатором роботи. Так, арбітражним керуючим Пузирним Т.М. після торгів в межах даної справи, що відбулися у 2014 році проведена інвентаризація майна боржника, в ході якої, ліквідатором встановлено відсутність інформації про місцезнаходження частини майна боржника, ініційовано розшук майна, знято обмеження з майна та списано його частину; судом відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора про притягнення засновників банкрута до субсидіарної відповідальності. В подальшому ліквідатором у всіх звітах додавалися лише дві дії щодо забезпечення участі у судових засіданнях та направлення звітів. 
-          арбітражним керуючим Пузирним Т.М. не було створено фонду для авансування грошової винагороди ліквідатора. Натомість, кредитори мають право, та не зобов`язані авансувати відповідні витрати після закінчення коштів авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду. Крім того, жодна норма КУзПБ не визначає джерел фінансування діяльності арбітражного керуючого, окрім як авансування винагороди самим боржником, за рахунок коштів одержаних від реалізації майна боржника, проте ніяк за рахунок фінансування  коштів кредитором, за винятком створення окремого фонду за власною ініціативою та бажанням кредитора. 
- кредитор АТ "Сенс-Банк" фактично в примусовому порядку позбавляється можливості повернення коштів запозичених боржником та фактично несе збитки, в зв`язку з чим не справедливим для нього є ще додатково сплачувати послуги арбітражного керуючого, що надані останнім в ініційованій самим боржником процедурі. З огляду на зазначене вказує, що розмір визнаних судом вимог банку до боржника складає 771    982,57 грн., розмір отриманих коштів 42    439,79 грн.  

Ліквідатор боржника арбітражний керуючий Пузирний Т.М. заперечуючи вимоги апеляційної скарги навів наступні доводи:
-          скаржником не наведено фактів, що б могли свідчити про неповноту дій арбітражного керуючого Пузирного Т.М. під час здійснення ним повноважень ліквідатора боржника.
-          скарг на дії чи бездіяльність ліквідатора, затягування розгляду справи, неналежного виконання покладених на нього обов`язків, клопотань про усунення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора за час здійснення ліквідаційної процедури кредитором до суду не подавалося.
-          саме кредитор - АТ "Сенс Банк" вчиняв дії щодо затягування розгляду справи, зокрема, та не виключно, неодноразово на вимогу суду не надавав витребовуваних документів, спершу не повідомляв контактних даних уповноваженої особи, яка представлятиме інтереси банку в межах справи про банкрутство №5015/4354/12, згодом постійно змінював вказаних представників, які ухилялися від прийняття будь-яких рішень, зокрема, щодо питання створення фонду авансування витрат арбітражного керуючого тощо.
-          можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійснення ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльність арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи. 
-          кредитор АТ "Сенс Банк" прийняв участь в справі №5015/4354/12 добровільно, отже зобов`язаний нести усю відповідальність за результатами розгляду справи, незважаючи на те, що вони є негативними, нульовими або позитивними у фінансовому значенні для нього.    

Представник заявниці ОСОБА_1 заперечуючи вимоги апеляційної скарги навів наступні доводи:
-          в спростування тверджень про пропуск строку на прийняття спадщини вказує, що 14.11.2018 приватним нотаріусом Навальковською М.М. зареєстровано спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 63318690 та номером нотаріуса 43/2018, згідно якої спадкоємцями до майна померлого, що подали заяву про прийняття спадщини, є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказане підтверджується листом приватного нотаріуса Навальковської М.М. №150/02-14 від 18.07.2019, що наявний у матеріалах справи. Отже, спадщина прийнята у встановленому законом порядку, а твердження скаржника не ґрунтуються на фактичних обставинах справи. 
-          винагорода арбітражного керуючого Ріджнів М.І. нарахована за період з 20.02.2013 по 25.10.2018, натомість арбітражний керуючий помер 25.10.2018, що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , з огляду на що винагорода у розмірі 471    319,20 грн. нарахована за життя, проте не отримана спадкодавцем, а тому входить до складу спадщини.
-           законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого в залежність від обсягу його діяльності, від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану боржника чи кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній формі власності чи державній формі власності, державний орган, громадська організація, тощо).
-          ініціюючи провадження у справі про банкрутство, кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі  очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати , що надавши на всій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів неплатоспроможного боржника.
-          усталеною є практика Верховного Суду щодо того, що у випадку коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. 
-          під час виконання своїх повноважень арбітражний керуючий ОСОБА_2 діяв сумлінно та розумно, і усі дії у тому числі і витрати в ліквідаційній процедурі узгоджував із комітетом кредиторів боржника та інформував суд, на підтвердження чого матеріали справи місять протоколи комітету кредиторів. 

Інші учасники провадження у справі про банкрутство не скористалися своїм правом щодо надання письмових пояснень/заперечень на апеляційну скаргу.

Встановлені фактичні обставини справи. 

28.01.2021 представником ОСОБА_1 подано заяву про стягнення пропорційно з ГУ ДПС у Львівській області та АТ "Альфа-Банк" на користь громадянки ОСОБА_1 нараховану винагороду арбітражного керуючого на загальну суму 535648,52 грн. за виконання повноважень ліквідатора ОСОБА_2 у справі № 5015/4354/12 про банкрутство ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" за період з 20.02.2013 по 25.10.2018.
В поданій заяві зазначено, що громадянин ОСОБА_2 виконував повноваження ліквідатора боржника у справі № 5015/4354/12 у період з 20.02.2013 по 25.10.2018. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28.10.2018 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Реєстрація спадкової справи №43/2018 здійснена 14.11.2018 відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №54075495. Спадкоємцями до майна померлого, що подали заяву про прийняття спадщини є дружина ОСОБА_1 , та діти:   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (довідка вих. №150/02-14 від 18.07.2019).    
23.08.2019 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Пузирним Т.М. видано довідку, що підтверджує розмір нарахованої винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_2 за визначений період у сумі 535    648,52 грн., яка в межах справи про банкротство не була виплачена. 
Розмір щомісячної винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_2 визначений в межах встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та затверджений протоколом засідання комітету кредиторів ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" від 05.02.2014 № 2.  
Ухвалою господарського суду Львівської області від 26.03.2014  затверджено звіт про оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" за період з 20.02.2013 по 20.02.2014 в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора з дня його призначення.
29.03.2023 на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Пузирного Тараса Миколайовича надійшло клопотання про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника, до якого долучено звіт ліквідатора у справі № 5015/4354/12 про банкрутство ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" (ідентифікаційний код 30445027).
29.03.2023 на електронну адресу суду ліквідатором також подано клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" в ліквідаційній процедурі та стягнення грошової винагороди, у якому просить затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнути з АТ "Сенс Банк" на користь арбітражного керуючого Пузирного Т.М. грошову винагороду в сумі 794987,82 грн. за період виконання повноважень ліквідатора у справі 5015/4354/12.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.  

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.
Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Згідно з ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
У відповідності до ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.
Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Відповідно до частини 3 статті 61 КУзПБ кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. Оплата витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, здійснюється у такому порядку: у першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора;
Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні трьох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Відповідно до ч.5 статті 30 КУзПБ кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.
Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.
Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.
Крім того, кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, чого у цій справі судами не встановлено.
Пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".
Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.
Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника (постанова КГС ВС від 14.12.2021 - № 902/626/20).
Матеріалами справи підтверджено, що за час ліквідаційної процедури дії чи бездіяльність арбітражного керуючого Пузирного Т.М. кредиторами у цій справі не оскаржувались, доводами апеляційної скарги це не спростовано. 
Таким чином, з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий (ліквідатор) безумовно має право на оплату послуг, наданих в межах даної справи, та фактично понесених витрат.
При цьому, колегія суддів зазначає, що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним судової процедури у справі про банкрутство, господарський суд досліджує не тільки період здійснення арбітражним керуючим ліквідаційної процедури, а й те, які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 29/5005/486/2012).
Оскільки оплатність послуг арбітражного керуючого - ліквідатора не реалізується автоматично лише в силу зазначеної норми закону та обставин, що вказують на проміжок часу, протягом якого арбітражний керуючий був призначений ліквідатором у справі про банкрутство, оскільки вказані підстави, без встановлення обставин щодо фактичного виконання ним повноважень та обов`язків у справі про банкрутство та обставин щодо звітування про це перед комітетом кредиторів і судом, не є достатніми та безумовними для виплати ліквідатору винагороди арбітражного керуючого за весь період виконання ним повноважень у справі про банкрутство, бо у такому разі підхід щодо виплати винагороди арбітражному керуючому був би формальним. 
Тоді, як покладення на арбітражного керуючого ліквідатора ухвалою суду відповідних повноважень та обов`язків у справі про банкрутство вимагає від нього їх сумлінного та розумного здійснення та виконання, за умови доведення чого у арбітражного керуючого виникає право вимагати виплати винагороди арбітражного керуючого та, навпаки, відсутність такого доведення виключає підстави для вимог щодо виплати цієї винагороди.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Верхового Суду від 29.10.2019 у справі №Б24/63/00.
Згідно з частиною 4 статті 48 КУзПБ конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень.
За приписами частини 1 статті 64 КУзПБ кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються в першу чергу.
Відповідно до частини 3 статті 64 КУзПБ у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.
Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 48 КУзПБ, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду, щодо можливості застосувати такий принцип пропорційності і до розподілу між кредиторами витрат по оплаті основної грошової винагороди ліквідаторів.
За відсутності майнових активів банкрута, за рахунок яких можна б було відшкодувати основну грошову винагороду та понесені витрати арбітражного керуючого, така оплата повинна здійснюватись за рахунок кредиторів.
Як вірно встановлено господарським судом та підтверджується судом апеляційної інстанції ухвалою господарського суду Львівської області від 10.04.2019 у справі №5015/4354/12 ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" призначено арбітражного керуючого Пузирного Т.М., який здійснює своїх повноваження до моменту набрання законної сили ухвалою господарського суду про їх припинення. 
27.03.2023 арбітражним керуючим Пузирним Т.М. подано до суду клопотання про затвердження та сам звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого - ліквідатора в ліквідаційній процедурі та стягнення грошової винагороди з кредитора за період з 10.04.2019 по 29.03.2023 у сумі 794    987,82 грн. розраховану відповідно до положень ст. 30 КУзПБ.   
Слід завернути увагу, що у поданому на затвердження суду клопотання арбітражний керуючий зазначає про те, що до грошових вимог не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, отже грошові вимоги боржника в сенсі зазначеного існують лише у кредитора АТ "Сенс Банк", як правонаступника ПАТ "Укрсоцбанк", а відтак і витрати арбітражного керуючого по здійсненні ліквідаційної процедури повинні стягуватися із зазначеного кредитора. 
Однак, колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду зазначає, що немає застережень чи прив`язки до правової природи грошових вимог кредитора до боржника у випадку застосування принципу оплатності послуг арбітражного керуючого за рахунок коштів кредиторів.
Щодо самого розрахунку грошової винагороди за виконання арбітражним керуючим Пузирним Т.І. повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" за період з 10.04.2019 по 29.03.2023, суд здійснивши перерахунок заявлених сум встановив, що розмір такої грошової винагороди становить 794570,82 грн., а саме (квітень 2019 року (21 день) - 8763,30 грн; з травня по грудень 2019 року - 100152,00 грн; з січня по серпень 2020 року - 113352,00 грн; з вересня по грудень 2020 року - 60000,00 грн; з січня по листопад 2021 року - 198000,00 грн; грудень 2021 року - 19500,00 грн; з січня по вересень 2022 - 60300,00 грн; з січня по лютий 2023 року - 40200,00 грн; березень 2023 року (29 днів) - 18803,22 грн). 
Слід також зазначити, що нарахування основної грошової винагороди за звітний період проведено з розрахунку трьох мінімальних заробітних плат, відповідно до положень ст.30 КУзПБ, яка підставно, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, не створення фонду для оплати послуг арбітражного керуючого покладена пропорційно на кредиторів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.07.2019 у справі № 15/55/2011/5003.
З огляду на зазначене, суд звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди за період з 10.04.2019 по 29.03.2023 в сумі 794570,82 грн. визнає обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи, у зв`язку з чим виснує про наявність підстав для його затвердження у заявлених ліквідатором сумах. 
Слід також зазначити, що судом апеляційної інстанції досліджено доводи арбітражного керуючого Пузирного Т.М. щодо затягування розгляду справи про банкрутство  та зловживання своїми правами і нехтування обов`язками ініціюючим кредитором АТ "Сенс Банк" та встановлено, що ухвалами господарського суду починаючи із 26.05.2021 по 11.12.2023  судом зобов`язано скаржника (ініціюючого кредитора), зокрема,  надати суду письмові пояснення щодо стягнення банком заборгованості, зокрема шляхом звернення стягнення на заставлене майно; - надати суду для огляду оригінали матеріалів кредитної справи боржника; - надати суду належним чином засвідчені копії внутрішніх положень банку про кредитування, які були чинні станом на дату видачі кредиту та на час дії кредитного договору, а в подальшому виконати попередні вимоги господарського суду, чого ініціюючим кредитором у встановлені строки виконано не було.
Відтак,  доводи арбітражного керуючого, знайшли своє підтвердження та враховані судом при винесенні оскарженої постанови. Окрім того, судова колегія зазначає, що саме можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого повинна стимулювати їх приймати активну участь у провадженні у справі про банкрутство та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 14.12.2021 по справі № 902/626/20. 
Щодо заявленого клопотання ОСОБА_1 (вх.№316/21 від 28.01.2021) колегія суддів зазначає наступне. 
Станом на час виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" арбітражним керуючим ОСОБА_2 умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів регулювалися Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до ч. 3 ст. 115 вказаного Закону грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.
Згідно п. 37 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212- VІ) грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі мінімальних заробітних плат або середньомісячних заробітних платах керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи. При цьому в разі неотримання керівником боржника заробітної плати за останні дванадцять місяців його роботи, основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що долученим до матеріалів справи рішенням комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер", яке оформлене протоколом №2 від 05.02.2014 звіт арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_2 прийнято до відома, а роботу визнано як задовільну; вирішено доручити арбітражному керуючому - ліквідатору ОСОБА_2 звернутися з клопотанням до господарського суду Львівської області з приводу визначення розміру оплати послуг та відшкодування витрат у ліквідаційній процедурі ТОВ "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер".
При цьому, як вбачається із поданого протоколу саме ОСОБА_5 - представник ПАТ "Укрсоцбанку" (правонаступником якого є скаржник - АТ "Сенс Банк" - ред.суд.), погодився з інформацією арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат і запропонував визначити оплату послуг арбітражного керуючого - ліквідатора у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, та встановити відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі про банкрутство згідно підтверджуючих документів. 
Окрім того, ухвалою господарського суду Львівської області від 26.03.20124 у даній справі затверджено звіт про оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" за період з 20.02.2013 по 20.02.2014 в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора з дня його призначення.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і як вірно зазначено господарським судом вирішальним при вирішенні даного питання є встановлення обставин нарахування вказаних сум за життя, проте їх не отримання спадкодавцем. 
Матеріали справи, а саме витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54075495 від 14.11.2018 та довідка приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Навальковської Мирослави Миколаївни №150/02-14 від 18.07.2019, свідчать про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неповнолітніми дітьми померлого ОСОБА_2 , що підтверджується долученими до заяви копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 20.01.2005, свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 10.07.2005 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 27.10.2006.
Суд, перевіривши правильність нарахування грошової винагороди ОСОБА_2 за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-селекційне підприємство "Дністер" за період з 20.02.2013 по 25.10.2018, встановив, що розмір такої грошової винагороди становить 515297,29 грн (лютий 2013 року - 1474,71 грн; з березня по листопад 2013 року - 41292,00 грн; грудень 2013 - 4872,00 грн; з січня по грудень 2014 року - 58464,00 грн; з січня по серпень 2015 року - 38976,00 грн; з вересня 2015 року по по квітень 2016 року - 44096,00 грн; з травня по листопад 2016 року - 40600,00 грн, грудень 2016 року - 6400,00 грн; з січня по грудень 2017 року - 153600,00 грн; з січня по вересень 2018 року - 115200,00 грн; жовтень 2018 року (25 днів) - 10322,58 грн). 
Окрім того, при вирішення питання щодо задоволення поданої заяви судом враховано часткову оплату винагороди арбітражного керуючого, затвердженої ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.03.2014 у справі № 5015/4354/12 в сумі 41800,00 грн. згідно платіжного доручення від 12.01.2015 № 1.
Судом також встановлено, що часткова сплата арбітражному керуючому ОСОБА_2 винагороди Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" у розмірі 7145,10 грн. сплачена за виконання повноважень розпорядника майна у цій справі за період з 19.11.2012 по 20.02.2013, а відтак вказане не має значення при вирішенні даного питання.
Частиною 1 статті 98 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом. 
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення поданого клопотання з огляду на здійснення часткової оплати в межах справи про банкрутство.
Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. рішення Суду у справі "Мала проти України", № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, від 27.09.2001).
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, відтак ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в оскарженій частині щодо стягнення із скаржника на користь арбітражного керуючого Пузирного Т.М. основної грошової винагороди за період виконання ним повноважень ліквідатора з 10.04.2019 по 29.03.2023, а також щодо стягнення на користь заявниці ОСОБА_1 основної грошової винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_2 за період виконання ним повноважень ліквідатора з 20.02.2013 по 25.10.2018 пропорційно розміру заявлених кредиторських вимог у справі № 5015/4354/12 слід залишити без змін.
В порядку положень ст. 129 ГПК України судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником. 
Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сенс Банк" б/н від 04.01.2024 (вх.ЗАГС. №01-05/60/24 від 05.01.2024) - відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 у справі №5015/4354/12 - залишити без змін.
3. Судові витрати залишити за скаржником.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню. 
Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд. 
Повний текст постанови складено 01.04.2024.

Головуючий           cуддя                                                            Желік М.Б. 

                                суддя                                                             Орищин Г.В.

                                                    суддя                                                   Галушко Н.А.