ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 р. 	Справа № 440/18377/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2024, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 15.02.24  у справі № 440/18377/23
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат"  
до   Полтавської митниці Державної митної служби України  
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі за текстом також - позивач, ТОВ "ЄГЗК") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської митниці Державної митної служби (далі за текстом також – відповідач), в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо підготовки та подання до ГУ ДКСУ в Полтавській області висновку про повернення надміру сплачених позивачем до Державного бюджету України митних платежів по митній декларації ІМ40АА № UA806060/2018/202288 від 28 листопада 2018 року на загальну суму 105 747,01 грн;
- зобов`язати відповідача підготувати та подати до ГУ ДКСУ в Полтавській області висновок про повернення надміру сплачених позивачем до Державного бюджету України митних платежів по митній декларації ІМ40АА № UA806060/2018/202288 від 28 листопада 2018 року на загальну суму 105747,01 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не встановив: обставин вчасного звернення позивача до відповідача із заявою від 19.07.2022 за № 587 з проханням надати дозвіл на внесення змін до митної декларації щодо преференційної сплати митних платежів; обставин неправомірної відмови відповідача (лист від 27.07.2022 за № 7.23-1/28-01/13/2132). Просить урахувати, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, на які посилався позивач у листі від 07.07.2023 за № 934/07-23 (обставини того, що перебіг строків, визначених п.6 ст. 301 МК України, є зупиненим згідно з підпунктом 69.9 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року за N 2118-ІХ), а також помилково, керуючись лише неправдивою інформацією, наданою представником відповідача у відзиві від 18.01.2024, визнав доведеними ті обставини, що ТОВ «Єристівський ГЗК» упродовж періоду з 20.05.2022 по 30.03.2023 жодних дій, спрямованих на внесення змін до митної декларації не здійснював. Також зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку, який не відповідає обставинам справи, про те, що саме з дати отримання листа митного органу від 17.05.2022 (20.05.2022) розпочався перебіг річного строку на подання ТОВ «Єристівський ГЗК» заяви щодо повернення сум надмірно сплачених митних платежів.
З метою повного і всебічного з`ясування обставин справи позивач просить відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України прийняти докази, які не були подані до суду першої інстанції, а саме копії: заяви позивача від 19.07.2022 за № 587; відповіді відповідача від 27.07.2022 за № 7.23-1/28-01/13/2132; листа позивача від 14.09.2022 за № 1880/09-22; відповіді відповідача від 20.10.2022 за  №  7.23-1/15/13/3115; позовної заяви від 23.03.2023 за № 450/03-23 без додатків.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає,  що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права з огляду на ті письмові докази, які були надані позивачем з позовною заяву на обґрунтування підстав позову. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 28 листопада 2018 року ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до митниці подана митна декларація (далі - МД) № UA806060/2018/202288 на товари, що поставлялися за контрактом (договором) №  411/50110 від 25 липня 2018 року.
Статтею 4 зазначеного контракту № 411/50110 від 25 липня 2018 року передбачено, що разом з товаром Продавець відправляє Покупцю, зокрема оригінал сертифікату походження EUR-1 із зазначенням номеру рахунку.
Однак позивач разом з МД № UA806060/2018/202288 такий сертифікат походження EUR-1 до митного контролю не надав, з огляду на що графа 36 "Преференції" МД № UA806060/2018/202288 не заповнювалась й митне оформлення придбаного за такою декларацією товару завершено без надання пільг зі сплати податків.
У подальшому позивач звернувся до Полтавської митниці з листом від 03 грудня 2018 року за № 4044/12-18 та подав сертифікат походження EUR-1 № А24306718 від 16 жовтня 2018 року з позначкою "DUBLICATE" (дублікат).
14 січня 2019 року відповідач звернувся до Державної митної служби України з приводу направлення запиту до уповноваженого органу Французької Республіки для підтвердження автентичності сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 20 листопада 2018 року № А24306718, що стосувався товарів за МД № UA806060/2018/202288.
Після надходження відповіді від уповноваженого органу Французької Республіки про підтвердження автентичності сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 20 листопада 2018 року № А24306718 митниця листом від 17 травня 2022 року за № 7.23-1/15/13/1439 повідомила позивача про відновлення преференційного режиму до деяких товарів, оформлених за МД від 28 листопада 2018 року № UA806060/2018/202288. Такий лист позивач отримав 20 травня 2022 року, що не заперечується сторонами у справі.
30 березня 2023 року позивач звернувся до Полтавської митниці із заявою № 212 про внесення змін до МД № UA806060/2018/202288, яка за результатами розгляду задоволена митним органом шляхом внесення відповідних змін до МД ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" 17 квітня 2023 року.
07 червня 2023 року позивач подав до контролюючого органу заяву № 807/06-23 щодо повернення надміру сплачених платежів за МД № UA806060/2018/202288.
За результатами розгляду вказаної заяви Полтавська митниця відмовила у поверненні надміру сплачених митних платежів, про що повідомила позивача листом від 14 червня 2023 року за № 7.23-1/7.23-15/13/2272.
07 липня 2023 року ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до митниці із заявою № 934/07-23 про повернення надмірно сплачених митних платежів, у задоволенні якої митницею відмовлено листом № 7.23-1/7.23-15-01/13/2812 від 24 липня 2023 року.
Скориставшись правом на оскарження бездіяльності митного органу в судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заява № 807/06-23 про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" подана лише 07 червня 2023 року, тобто з порушенням строків, передбачених частиною 6 статті 301 МК України, а отже підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача в спірних правовідносинах відсутні.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, з приводу яких виник даний спір регулюються Податковим кодексом України та Митним кодексом України (далі - МК України, у  редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Так, підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад -враховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
За правилами частин 1-3 статті 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до пунктів 43.1-43.5 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
За приписами статті 292 Митного кодексу України (далі також – МК України) митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України: 1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано; 3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму; 4) коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об`єктом оподаткування митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу.
Частиною 6 статті 301 МК України передбачено, що повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.
За правилами пунктів 1-3 розділу ІІІ Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 за № 643 (далі - Порядок № 643), повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.
Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.
Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.
Граничні строки для подання заяви підлягають продовженню керівником митниці Держмитслужби (його заступником) за письмовим запитом платника податків у випадках, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.
У заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів. До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).
З огляду на викладене виникнення права на повернення сплачених податків і зборів пов`язується з певними обставинами та відповідною процедурою, зокрема: наявністю факту переплати та подання заяви платником.
Також законодавство встановлює порядок внесення митним органом змін до митних декларацій в разі повернення сплачених митних платежів.
Згідно з пунктом 37 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 за № 450, після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4. Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу.
Як убачається з матеріалів справи, після подання МД № UA806060/2018/202288 від 28 листопада 2018 року ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат", з метою відновлення преференційного режиму до деяких товарів, оформлених за вказаною МД, звернувся до митного органу з листом від 03 грудня 2018 року за № 4044/12-18 та подав сертифікат походження EUR-1 № А24306718 від 16 жовтня 2018 року.
Листом від 17 травня 2022 року за № 7.23-1/15/13/1439 митниця повідомила позивача про відновлення преференційного режиму до деяких товарів, оформлених за МД від 28 листопада 2018 року № UA806060/2018/202288. Додатково у вказаному листі митниця зазначила, що для повернення з Державного бюджету України митних платежів ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" необхідно подати до загального відділу Полтавської митниці заяву, яка відповідає вимогам, встановленим Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 за № 643. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що саме з дати отримання листа митного органу від 17 травня 2022 року (20 травня 2022 року) розпочався перебіг річного строку на подання ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" заяви щодо повернення сум надмірно сплачених митних платежів, оскільки саме з цього моменту виникли обставини, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.
Звертаючись з апеляційною скаргою, позивач надав копію заяви від 19.07.2022 за № 587, в якій звернувся до митного органу з проханням надати дозвіл на внесення змін до митної декларації щодо преференційної сплати митних платежів.
Керуючись положеннями пункту 2 статті 269 Митного кодексу України та розглянувши подані ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" із заявою від 19.07.2022 за № 587 документи, митниця листом від 27.07.2022 за № 7.23-1/28-01/13/2132 повідомила, що внесення змін до митної декларації "ІМ40АА" № UА806060/2018/202288 від 28.11.2018 не може бути проведено у зв`язку з тим, що з моменту завершення митного оформлення митної декларації  "ІМ40АА" № UА806060/2018/202288 від 28.11.2018 пройшло більше ніж три роки.
У подальшому позивач звернувся до митного органу з листом від 14.09.2022 за № 1880/09-22, в якому просив надати вичерпну інформацію щодо здійснення процедури верифікації Сертифікату, на який отримав відповідь листом від 20.10.2022 за № 7.23-1/15/13/3115.
23.03.2023 позивач знову звернувся до відповідача із заявою № 450/03-23, в якій зазначив про намір звернутися до  судових органів з позовом про визнання неправомірною відмови митного органу в задоволенні заяви від 19.07.2022 за № 587, на який, за твердженням позивача, отримав лист митного органу з пропозицією повторно звернутися із заявою про внесення змін у митну декларацію "ІМ40АА" № UА806060/2018/202288 від 28.11.2018.
30 березня 2023 року ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до Полтавської митниці із заявою № 212 щодо внесення змін до МД № UA806060/2018/202288.
17 квітня 2023 року відповідач задовольнив подану позивачем заяву та здійснив коригування МД від 28 листопада 2018 року № UA806060/2018/202288.
Заява № 807/06-23 про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" подана лише 07 червня 2023 року, тобто з порушенням строків, передбачених частиною 6 статті 301 МК України.
Суд першої обґрунтовано відхилив посилання позивача на те, що річний перебіг строку на подання заяви про повернення надмірно сплачених сум митних платежів належить обраховувати з дня фактичного внесення коригувань до МД № UA806060/2018/202288, оскільки дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що об`єктивно позивач дізнався (міг дізнатись) про наявність правових підстав для вчинення дій, спрямованих на повернення сум надмірно сплачених митних платежів, саме з дати отримання листа митного органу від 17 травня 2022 року (20 травня 2022 року), а отже перебіг річного строку на подання ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" заяви щодо повернення сум надмірно сплачених митних платежів розпочався саме з цієї дати.
Водночас з огляду на ненадання ТОВ "ЄГЗК" жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до Полтавської митниці із заявою про повернення сум надмірно сплачених митних, такий строк пропущено без поважних на те причин.
Колегія суддів зазначає, що вчинення упродовж періоду з 20 травня 2022 року по 30 березня 2023 року позивачем дій, спрямованих на внесення змін до МД № UA806060/2018/202288 з метою подальшого подання заяви на повернення надмірно сплачених митних платежів, як і необхідність зазначення у заяві суми коштів до повернення, на чому наголошує позивач в апеляційній скарзі, не змінюють початку річного строку на подання заяви, визначеного ч. 6 ст. 301 МК України та не є поважними причинами пропуску такого строку.
Зокрема, з огляду на те, що дії, спрямовані на внесення змін до МД № UA806060/2018/202288, вчинялися позивачем не негайно, а зі значними проміжками часу (з інтервалами у кілька місяців).
У листах відповідях Полтавської митниці № 7.23-1/7.23-15/13/2272 від 14 червня 2023 року та № 7.23-1/7.23-15-01/13/2812 від 24 липня 2023 року відповідач роз`яснював, що відповідно до ч. 6 ст. 301 МК України та абзацу 2 п. 1 Розділу III порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та\або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого Наказом міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року за № 643, повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених ч. 5 ст. 301 МК України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки заява № 807/06-23 про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" подана лише 07 червня 2023 року, тобто з порушенням строків, передбачених частиною 6 статті 301 МК України, підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача в спірних правовідносинах відсутні.
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання позивача на вчинення позивачем перешкод у володінні майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.
Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи.
З матеріалів справи встановлено, що митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів за МД від 28 листопада 2018 року № UA806060/2018/202288 завершені, а товар випущений у вільний обіг на митну територію України.
Тобто товари, які декларувались позивачем на підставі МД від 28 листопада 2018 року № UA806060/2018/202288 контролюючим органом не затримувались, а відтак перебувають у вільному володінні та розпорядженні позивача.
Доказів на підтвердження обставин, які свідчать про протилежне, позивачем до матеріалів справи не надано.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів та підстав позову, поданого позивачем у цій справі.
Колегія суддів приймає до уваги докази, надані позивачем під час апеляційного розгляду справи, з огляду на приписи ч. 4 ст. 308 КАС України та обґрунтування неможливості подання їх подання до суду першої інстанції, наведене позивачем в апеляційній скарзу.
Проте докази, надані позивачем під час апеляційного розгляду справи, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Разом з цим суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання позивача на обставини того, що перебіг строків, визначених п. 6 ст. 301 МК України, є зупиненим згідно з підпунктом 69.9 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року за N 2118-ІХ, оскільки такі не зазначені підставою позову у справі.
Так, згідно з приписами частини п`ятої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
В той же час вказане вище не позбавляє права позивача в окремому судовому провадженні ініціювати спір з урахуванням інших підстав позову.
З огляду на встановлені обставини справи в межах позовних вимог та підстав позову, що були заявлені в суді першої інстанції, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є правильним.
Доводи апеляційної скарги позивача не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі № 440/18377/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк