Номер провадження: 22-ц/813/3811/24 
Справа № 520/17398/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/17398/18
Провадження номер: 22-ц/813/3811/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., 

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Абухіна Р.Д. 26 січня 2021 року, повний текст рішення складений 26.01.2021 року,

                                                       встановив:

2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі - 142 500,00 грн.. Також позивачка просить стягнути судові витрати (Т. 1, а. с. 1 - 4).
ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона придбала у відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2015 року квартиру, розташовану за адресою - АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2014 року.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 року, залишеним без мін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.10.2017 року, спірну квартиру повернуто законним власникам - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..
У зв`язку із чим, ОСОБА_1 вважає, що має право на повернення коштів, сплачених ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 18.09.2015 року у розмірі - 142 500 грн..

Процесуальні рішення суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2018 року передано цивільну справу до Приморського районного суду м. Одеси для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі (Т. 1, а. с. 33 - 34).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.01.2019 року прийнято справу до свого провадження (Т. 1, а. с. 40 - 41).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.07.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02.01.2019 року повернуто апелянту (Т. 1, а. с. 69 - 70).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2019 року прийнято справу до свого провадження (Т. 1, а. с. 73).
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2020 року задоволено вищевказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 142500 грн. та судовий збір у розмірі - 1 425 грн. (Т. 1, а. с. 89 - 91).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 19.02.2020 року скасовано, справу призначено до розгляду (Т. 1, а. с. 102 - 103).

Позиція відповідача в суді першої інстанції

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подачу відзиву. Відзив на позовну заяву до суду першої інстанції не надходив.

Зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.01.2021 року задоволено вищевказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі - 142 500 грн. та судовий збір у розмірі - 1 425 грн. (Т. 1, а. с. 127 - 128).
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 року (справа № 522/1921/16) квартиру за адресою - АДРЕСА_1 повернуто законним власникам - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тому на підставі ст. 1213 ЦК України відповідач має відшкодувати вартість майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , як особа, яка не приймала участі у розгляді справи, але вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та/обов`язки, просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення (Т. 2, а. с. 53 - 54).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу спірної квартири не є нікчемним, недійсним судом не визнаний та є чинним. Отже, у ОСОБА_2 не виник обов`язок повертати ОСОБА_1 грошові кошти, отримані за вищевказаним договором, а у ОСОБА_1 відповідно не виникло право вимагати у ОСОБА_2 повернення вказаних грошей.

Позиція сторін по справі у суді апеляційної інстанції

Від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надходило відзиву на апеляційну скаргу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року поновлено пропущений строк та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року (Т. 2, а. с. 61 - 62).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.
Поштові рекомендовані повідомлення на ім`я ОСОБА_2 повернулися до Одеського апеляційного суду з відміткою пошти – за закінченням терміну зберігання (Т. 2, а. с. 65 - 66, 71 - 72).
Поштові рекомендовані повідомлення на ім`я ОСОБА_1 повернулися до Одеського апеляційного суду з відміткою пошти – за закінченням терміну зберігання (Т. 2, а. с. 66а- 67, 69 - 70).
ОСОБА_3 поштова кореспонденція не надсилалася, оскільки він перебуває за межами України. Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги його обізнаність про надання апеляційної скарги.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.04.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) її учасників.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 ч. 4, п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
У порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ст. 274 ЦПК України, розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 розділу ІІІ «Позовне провадження» Цивільного процесуального кодексу України; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у вищезазначених спорах.
Відповідно до ч. 6, 9 ст. 19 ЦПК України - малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дана справа з ціною позову (142 500,00 грн.) є малозначною, тому згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників та без проведення судового засідання.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

18.09.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Брандіс А.Б., зареєстрований в реєстрі за № 1869.
Зазначена квартира належала ОСОБА_2 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2014 року (справа № 522/23159/14), про що зазначено в договорі купівлі-продажу НАР № 597824 від 18.09.2015 року.
Пунктом 1 договору купівлі-продажу від 18.09.2015 року передбачено, що продаж вчинено за ціною – 142 500 грн., які продавець отримав від покупця до укладення цього договору.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 року квартиру АДРЕСА_2 повернуто законним власникам - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.10.2017 року залишено без змін рішення апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 року.
Постановою Одеського апеляційного суду від 11.11.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року залишено без задоволення, оскаржуване рішення залишено без змін.
Правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються стягнення коштів і регулюються ЦК України.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі 

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннямич. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
З матеріалів цивільної справи вбачається, що у 2016 році ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до Приморського районного суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просили на підставі ст. 388 ЦК України витребувати у добросовісного набувача квартиру, яка вибула з їх володіння.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 року по справі № 522/1921/16 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2016 року скасовано. Позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_5 квартиру кв. АДРЕСА_2 та повернуто законним власникам - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року залишено без змін рішення апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 року по справі № 522/1921/16.
Відповідно до ч. 1 ст. 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.
Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02. 2014 року встановлено, що у разі якщо позов власника про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК України звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу.
Отже, питання компенсації добросовісному набувачу має вирішуватися за заявою такої особи у контексті ст. 661 ЦК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що договір купівлі-продажу квартири за адресою - АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Брандіс А.Б., зареєстрований в реєстрі за № 1869, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не розірваний та в судовому порядку недійсним не визнавався, є безпідставними, оскільки положенням ст. 661 ЦК України передбачено право покупця вимагати від продавця відшкодування збитків, завданих продавцю вилученням майна.
Так, рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 року по справі № 522/1921/16 витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 квартиру за адресою - АДРЕСА_1 та повернуто її законним власникам - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тому саме з ОСОБА_2 , як продавця, підлягають стягненню збитки.
ОСОБА_1 , звертаючись до суду, просила стягнути з ОСОБА_2 кошти на підставі ст. 1213 ЦК України. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення також керувався положеннями ст. 1213 ЦК України відповідно до якої набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burgandothers v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні. 

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК 
України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 – залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2021 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:                         А. П. Заїкін 

Судді:                         С. О. Погорєлова 

                        О. М. Таварткіладзе