ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/3636/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді:  Верхогляд Т.А.( доповідача),
суддів: Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Акціонерного товариства "Акцент-банк"  на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 року (суддя Юзіков С.Г.) у справі №904/3636/23 
за позовом Акціонерного товариства "Акцент-банк" , м.Дніпро 
до Фізичної особи-підприємця Горяшко Тетяни Володимирівни, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
про стягнення 159 815,03 грн за кредитним договором №20/75/0000000883 від 29.11.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

          Акціонерне товариство "Акцент-банк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Горяшко Тетяни Володимирівни про стягнення заборгованості за кредитним договором №N20/75/0000000883 від 29.11.2021 року у загальному розмірі 159 815,03 грн, яка складається з 140 771,32 грн - загальний залишок боргу за наданим кредитом (тілом кредиту), 8 173,71 грн - загальний залишок боргу за процентами, 2 370,00 грн - загальний залишок боргу за винагородою, 1  000,00 грн - штраф (фіксована складова), 7 500,00 грн - штраф (змінна складова).
          Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №20/75/0000000883 від 29.11.2021 року в частині повного та своєчасного внесення платежів. 
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023року у даній справі позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Горяшко Тетяни Володимирівни на користь Акціонерного товариства "Акцент-банк"  140 771,32 грн. – борг за наданим кредитом (тіло кредиту), 3 011,40 грн. – боргу за процентами, 2 370,00 грн. – боргу за винагородою, 2 454,55 грн. – судового збору. У решті позову відмовлено. 
          Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на наступні обставини:
- відповідачем порушено умови кредитного договору №20/75/0000000883 від 29.11.2021 року в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту, сплати процентів за його користування, а також винагороди за кредитне обслуговування;
- відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського Кодексу та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану" №2120-ІХ від 15.03.2022 року, позовні вимоги в частині стягнення 8 500 грн 00 коп. штрафу (1 000 грн 00 коп. - фіксована складова та 7 500 грн 00 коп. - змінна складова) задоволенню не підлягають.
          Не погодившись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство “Акцент-Банк” звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині відмови у стягненні частини процентів; задовольнити позовні вимоги до ФОП Горяшко Т.В. про стягнення заборгованості в частині стягнення процентів у повному обсязі.
           В обґрунтування доводів апеляційної скарги, заявник посилається на те, що судом не проведено жодних підрахунків заборгованості по процентам, тому рішення в цій частині підлягає перегляду.
          Відзив на апеляційну скаргу не надано.
          Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України).
          Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023  для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Верхогляд Т.А., суддів Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2023 року витребувано з господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/3636/23 року; відкладено розгляд питання щодо руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Акцент-банк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 року до надходження матеріалів справи до Центрального апеляційного господарського суду.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент-банк"  на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 року в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,  судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
          З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2021 року між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" (надалі - банк) та Фізичною особою-підприємцем Горяшко Тетяною Володимирівною (надалі - позичальник) укладено кредитний договір №20/75/0000000883.
          Істотні умови кредитування визначені в розділі А кредитного договору.
          Вид кредиту – строковий кредит (п. А1 договору).
          Ліміт цього договору: 150 000,00 грн на фінансування поточної діяльності (п. А2 договору).
          Пунктом А3 договору встановлено, що термін повернення кредиту 27.11.2024 року. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежу (додаток №1 договору). 
          Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. 
          Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою: 
- сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором* ((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування(міс.)*процентна ставка за місяць)/((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) -1);
- сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом*річна процентна ставка/кількість днів поточного року)*кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу;
- сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту-сума щомісячного платежу за %.
          Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених  цим  договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити  умови цього договору, встановивши  інший термін повернення  кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 07 березня 2023 року.
          У п.А4 договору зазначено рахунок для обслуговування кредиту UA183077700000029096312674214 (в гривнях) отримувач АТ "А-Банк", МФО 307770, код ЄДРПОУ/ код ІПН 2900903864.
          За  користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90%  річних (п.А6 договору). 
          Відповідно до п.А8 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних  залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважається одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360"). 
          Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.    
          Розподіл внесених коштів на погашення кредиту проводиться у відповідну дату згідно з графіком платежів.    
          Позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79 % від суми зазначеного у пункті А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування  винагороди здійснюється у дату сплати (п. А.10 договору). 
          За умовами п.А.11 договору позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,00% від суми встановленого у пункт А.2 цього договору ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому договору. Рахунок для сплати винагороди – UA183077700000029096312674214.
          Відповідно до п.1.1 договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, значені у п.А.2 договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеною у третьому абзаці п.2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.
    Строковий кредит (далі - кредит) надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.
          Термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього договору.                                         Зазначений термін може бути змінений згідно з пунктами А.12, 2.3.2, 2.4.1 цього договору (п. 1.2 договору).
          Відповідно до п. 2.1. договору банк зобов`язується: 
- відкрити для обслуговування кредиту рахунки, зазначені у п.А.4 цього договору (підп. 2.1.1.);
- надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів позичальнику на цілі, відмінні від платежів на сплату судових витрат, у межах суми, обумовленої п.1.1 цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.12 цього договору (підп. 2.1.2.).
Згідно з п. 2.2. договору позичальник зобов`язується:
- використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п. 1.1 цього договору (підп. 2.2.1); 
- сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору (підп. 2.2.2); 
- повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору (підп. 2.2.3 договору); 
- сплатити банку винагороду відповідно до п.п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього договору (підп.2.2.5 договору). 
          За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього договору. 
          У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки (п. 4.1. договору).
          За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90% річних (п. А. 6 договору).
          Відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п.А.7 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п.А.3 цього договору) (п.4.2. договору). 
          У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п.A.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням (п.А.7 договору).
          Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п.4.1, 4.2 цього договору, здійснюється згідно з п.А.8 цього договору. 
          Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (п. 4.3. договору). 
          Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360"). 
          Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з Графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається прострочено на наступний день.
          Розподіл внесених коштів на погашення кредиту проводиться в відповідну дату згідно з Графіком платежів (п. А.8 договору). 
          Позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п.А.10 цього договору (п. 4.5. договору).
          Позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п.А.11 цього договору (п. 4.6. договору).  
          Відповідно до п. 4.7. договору у випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню. 
          Банківський день – день, у який банківські установи України відкриті для проведення операцій з переказу грошових коштів з використанням каналів взаємодії з НБУ. 
          У випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день та позичальник має відкриті в банку поточні рахунки. Позичальник має право в порядку та на умовах, передбачених п.п. 2.4.3, 2.4.4 цього договору, здійснити погашення кредиту та/або процентів за його користування у відповідний вихідний або святковий день.
          Погашення кредиту, сплата процентів за цим договором здійснюються у валюті кредиту. Погашення винагороди, неустойки за цим договором здійснюється у гривні відповідно до умов цього договору (п. 4.8 договору).
          Відповідно до п. 4.9. договору зобов`язання за цим договором у тому числі, строк виконання яких згідно з умовами цього договору не наступив, за умови реалізації банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, виконуються у наступній послідовності: кошти, отримані від позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків банку згідно з п.п.2.2.13, 2.3.13 цього договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, далі – простроченої винагороди, далі – винагороди, далі – прострочених процентів, далі – процентів, далі – простроченого кредиту, далі – кредиту, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору. 
          Остаточне погашення заборгованості за цим договором виконується не пізніше дати, зазначеної у п. 1.2 цього договору. Під реалізацією права банку щодо стягнення неустойки згідно розділу 5 цього договору, сторони узгодили дії банку по розподілу грошей, отриманих від позичальника для погашення заборгованості, згідно черговості погашення заборгованості, зазначеної в цьому пункті договору. При цьому сторони узгодили, що додаткових вимог до позичальника щодо реалізації банком свого права по стягненню неустойки не потрібно. У разі, якщо банк не реалізує свого права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, узгодженими сторонами способами телекомунікацій, повідомляє позичальника про таке протягом 5 днів з дати отримання грошей від позичальника. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є: відповідне повідомлення, ПЗ "А24", СМС-повідомлення.
          Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту (п. 4.10 договору).
          Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 4.11 договору).
          Терміни позовної давності по вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки – пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років (п. 5.7. договору).
          У випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1 000,00 гривень + 5 % від суми встановленого у п.А2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (п. 5.8. договору). 
          Згідно з п.6.1 договору договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами.
          Цей договір у частині п. 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах, зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п.6.2 договору).
          Умовами п. 6.3 договору визначено, що він може були змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку.
          Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.
          Сторонами підписано додаток № 1 до договору "Графік погашення", відповідно до якого кредит підлягає сплаті щомісячно до 29 числа відповідного місяця включно, починаючи з грудня 2021 року та з терміном остаточного повернення не пізніше 27.11.2024 року.
          На виконання умов кредитного договору 29.11.2021 року позивач перерахував на поточний рахунок позичальника грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № TR.20119118.29273.64999 від 29.11.2021року.
          Відповідачка неналежним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів, здійснивши розрахунок частково.   
           08.05.2023 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" направило фізичній особі-підприємцю  Горяшко Тетяні Володимирівні вимогу від 04.05.2023 року, в якій просило у строк до 11.05.2023 року погасити заборгованість у  загальному розмірі 159 192,87 грн, з яких: 140 771,32 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 120,55 грн – залишок заборгованості за поточними процентами; 14 746,00 грн – залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом, 3 555,00 грн – залишок заборгованості по комісії. 
          Зазначена вимога залишена позичальником без відповіді та задоволення.
          За розрахунком позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28.05.2023 року становить 159  815,03 грн, яка складається з: 140  771,32 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 8  173,71 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 2  370,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою; 1 000,00 грн - штраф (фіксована складова); 7 500,00 грн - штраф (змінна складова).
          Заборгованість у зазначеному вище розмірі відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
          Статтею 11 Цивільного кодексу України   встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
          Статтею 509 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями   ст.173 Господарського кодексу України, встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
          Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).
          В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
          Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення   параграфа 1   цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
          Положеннями ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
          Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
          Відповідно до ч.2  ст.1050 Цивільного кодексу України   якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до   статті 1048 цього Кодексу.
          Статтею 193 Господарського кодексу України   визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
          За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України   якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
          Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України  одностороння відмова  від   зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору  та   вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
          Статтею 610 Цивільного кодексу України   передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.
          Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).
          Згідно з ч.1   ст.612 Цивільного кодексу України   боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
          Стаття 204 Цивільного кодексу України   закріплює   презумпцію   правомірності правочину.   Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
          Цивільний кодекс України   імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи (за доведеності порушеного права такої особи), якщо під час вирішення відповідного спору буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину.
          Колегія суддів враховує, що кредитний договір №20/75/0000000883 від 29.11.2021року є чинним і недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, а тому підлягає виконанню сторонами.
          З урахуванням встановлених у справі обставин та умов договору, строк повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та винагороди є таким, що настав.
          Відповідно до вимог апеляційної скарги предметом апеляційного перегляду є рішення місцевого господарського суду від 20.09.2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача процентів.
          Згідно з приписами ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, дійшла висновку, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.
           Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Проценти відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
          При цьому, надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України.
          Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
          Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України.
          Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вимогу про дострокове погашення заборгованості направлено банком позичальнику 08.05.2023 року, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що до стягнення підлягає заборгованість за процентами станом на 07.05.2023 року.
          Позивач заявив до стягнення проценти в розмірі 8 173,71 грн.
          Суд першої інстанції вважав необхідним стягнути заборгованість по процентам в розмірі 3 011,40 грн. Розрахунку вказаної суми в оскаржуваному рішенні не навів і доводи апелянта щодо цього є обгрунтованими.
          Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявленої до стягнення заборгованості по процентам, колегія суддів вважає його невірним.
          Так, з наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що станом на 04.05.2023 року заборгованість відповідача по процентам складала 14 866,55 грн.
           19.05.2023 року відповідачем було перераховано в погашення заборгованості за договором 9 000,00 грн, з яких позивачем 1 185,00 грн зараховано в погашення простроченої заборгованості за комісією та 7 815,00 грн в погашення простроченої заборгованості по процентам.
          Позивачем було надано суду першої інстанції розрахунок заборгованості станом на 28.05.2023 року, з якого вбачається, що позивачем нарахована заборгованість по процентам станом на 19.05.2023 року у розмірі 8 173,71 грн.
          Водночас, позивачем не враховано приписи ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України та нараховано проценти після припинення дії договору, тобто після 08.05.2023 року.
          Колегією суддів здійснено власний розрахунок заборгованості по процентам та встановлено:
- з наданого позивачем розрахунку станом на 28.05.2023 року вбачається, що розмір процентів на залишок поточної заборгованості за кредитом (за день) у період з 30.04.2023 року по 19.05.2023 року становить 59,06 грн;
- заборгованість по процентам за 05.05.2023 року, 06.05.2023 року, 07.05.2023 року становить 177,18 грн (59,06 грн х 3 дні);
- загальний розмір заборгованості по процентам становить 7 228,73 грн (14 866,55 грн + 177,18 грн – 7 815,00 грн).
          Таким чином, колегія суддів доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам у розмірі 7815,00 грн. за вірно визначений період нарахування.
          Отже, суд помилково визначив розмір заборгованості зі сплати процентів і в цій частині колегія суддів визнає вимоги скаржника обгрунтованими частково, оскільки апелянт не враховував при зверненні з позовом правильний період нарахування процентів та не врахував положення ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України.
          В решті рішення місцевого господарського суду не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не переглядається.
          Оцінивши докази у справі в їх сукупності, встановивши невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, колегія суддів доходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну рішення господарського суду в оскаржуваній частині.
          За приписами  ст.129 Господарського процесуального кодексу України  судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.
          Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" задовольнити.
          Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 року у справі №904/3636/23 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції: “Позов задовольнити частково. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Горяшко Тетяни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк"  (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11, код 14360080) 140 771,32 грн – борг за наданим кредитом (тіло кредиту), 7  228,73 грн – борг за процентами, 2 370,00 грн – борг за винагородою, 2  525,64 грн – судового збору. У решті позову відмовити”. 
          Стягнути з Фізичної особи-підприємця Горяшко Тетяни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11, код 14360080) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 558,99 грн. 
          Виконання даної постанови згідно зі  ст.327 Господарського процесуального кодексу України  доручити господарському суду Дніпропетровської області.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

          Головуючий суддя                                                              Т.А.Верхогляд

          Суддя                                                                                      Ю.Б.Парусніков

              Суддя                                                                                    О.Г.Іванов