П О С Т А Н О В А
                                 І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
13 травня 2024 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 367/2384/24
Провадження: № 33/824/2229/2024
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2024 року, винесену під головуванням судді Чернової О. В. 
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ыженером Головного управління в м. Києві ДСНС України
за ч. 1. ст. 173-2 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
 
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Накладено на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн..
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 27 березня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2024 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що жодних доказів нанесення тілесних ушкоджень потерпілою не надано. ОСОБА_2 в поясненнях не говорила про її обмеження волі або що було вчинено насильство відносно неї. Крім того, зазначив, що ОСОБА_2 умисно все спровокувала, виклала обставини в частині насильства та шкоди, що не відбулися насправді, оскільки має на меті виселити його з будинку, в якому вони проживають. 
29 квітння 2024 року адвокат Голубничий О. І. в інтересах ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . В обґрунтування заперечень, вказував, що потерпіла звернулась до кваліфікованого психолога та отримала додаткове підтвердженя нанесної психологічної травми . Всі скарги ОСОБА_2 психологу пов`язані саме з фактом вчинення домашнього насилля ОСОБА_1 . Крім того, вказує на те, що такі дії вже раніше ОСОБА_1 вчинялись, що не заперечується ним самим. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги. Просив апеляційну скаргу задовольнити , а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.
ОСОБА_2 та її адвокат Голубничий О. І. підтримали заперечення на апеляційну скаргу. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення правопорушника ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 та її адвоката Голубничого О. І., дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, що 10.03.2024 близько 17:45 год.,  ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до своєї дружини - ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, вдарив у плече та обличчя, тілесних ушкоджень не наніс, проте завдав моральної та психічної травми потерпілій, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №203220 від 10.03.2024, рапортом працівників поліції про надходження 10.03.2024 о 18.35 год. виклику на спецлінію «102» від ОСОБА_2 про те, що чоловік буйно себе поводить, побив заявницю; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується, від потерпілої ОСОБА_2 та письмовими поясненнями, в яких остання зазначила про вчинення її чоловіком ОСОБА_1 домашнього насильства, висловлення образ нецензурними словами, нанесення ударів без спричинення тілесних ушкоджень, що завдало їй моральної та психологічної травми, побоювання за себе, внаслідок чого вона покликала сина ОСОБА_4 для свого захисту; поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що мати попросила його прийти, оскільки ОСОБА_1 б`є потерпілу.
Крім того, вище вказані обставини підтведжуються письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах адміністративної справи.
Отже, судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що наведені вище докази підтверджують наявність обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та, які, містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч. 1. ст.173-2 ч.1 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що потерпіла намагається вижити його, ОСОБА_1 , з будинку та провокує конфлікти не спростовують факту вчинення ним домашнього насильства відносно  ОСОБА_2 , а підтверджують лише факт існування конфлікту між подружжям.
Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, а тому дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2024 року відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 20 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                Т. О. Невідома