ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/5489/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Божко Л.А.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області      
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від  22.11.2023, (суддя суду першої інстанції Кисіль Р.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі,  в адміністративній справі №280/5489/23  за позовом ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          18.07.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: 
          визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування довідки про заробіток для обчислення пенсії №102 від 31.03.2005, виданої ЗАТ “Ювелір”, при призначенні пенсії за віком позивачці;
зобов`язати відповідача провести з дня призначення пенсії за віком перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії №102 від 31.03.2005, виданої ЗАТ “Ювелір”;
зобов`язати відповідача провести, з дня призначення пенсії за віком, нарахування компенсації втрати частини пенсії позивачці у зв`язку з порушенням строків її виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
          Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 22.11.2023 задовольнив позовні вимоги частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування довідки про заробіток для обчислення пенсії №102 від 31.03.2005, виданої ЗАТ “Ювелір”, при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести з дня призначення пенсії за віком перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії №102 від 31.03.2005, виданої ЗАТ “Ювелір”. Стягнув з відповідача на користь позивача судовий збір.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відомості довідки про заробіток для обчислення пенсії №102 від 31.03.2005, виданої ЗАТ “Ювелір” неможливо підтвердити первинними документами, про що відділ призначення пенсії повідомив ревізійний відділ управління ПФУ. Відтак, підстави для врахування вказаної довідки для призначення або перерахунку пенсії – відсутні. Крім того, відповідач наголошує, що позивачем порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом, визначений ст. 122 КАС України.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга    підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.08.2018 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком.
До заяви було додано пакет документів, в тому числі і довідка видана ЗАТ “Ювелір” за №102 від 31.03.2005 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1995 по 31.12.1999. Зазначене підтверджується розпискою-повідомленням про перелік документів доданих до заяви.
Рішенням від 03.09.2018 за №084050000218 позивачці призначена пенсія за віком з 30.07.2018.
12.05.2023 представником позивачки було направлено адвокатський запит за вих.№06/01-К щодо підстав неврахування довідки №102 від 31.03.2005 при призначенні та обчисленні позивачці пенсії.
Листом від 18.05.2023 за №0800-0204-8/29923 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило представника позивачки, що заробітна плата для розрахунку пенсії обчислюється відповідно до ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Надана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 31.03.2005 №102 видана ПП “Ювелір” ОСОБА_1 , була передана на перевірку до відповідних органів Пенсійного фонду.
Контрольно-перевірочним відділом листом від 15.03.2019 вих. №4666/08 було повідомлено Відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій про неможливість проведення перевірки, достовірності довідки про заробітну плату у зв`язку з тим, що підприємство за юридичною адресою не знаходиться.
Запропоновано позивачці надати завірені належним чином копії первинних документів, які підтверджують правильність видачі довідки про заробітну плату. Після підтвердження довідки первинними документами буде розглянуте питання про перерахунок пенсії з урахуванням сум заробітної плати за період з січня 1995 по грудень 1999.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача щодо неврахування довідки при призначенні пенсії, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на врахування довідки з моменту призначення пенсії. 
Колегія суддів вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2     ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
          Згідно з ч.1,2,3 ст. 122 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Як вже зазначалось позивач звертаючись до суду з позовом зазначає, що відповідач при призначенні пенсії порушив її права та законні інтереси, а саме не врахував при призначенні пенсії довідку про заробітну плату за №102 від 31.03.2005.
При цьому, позивач звертається до суду з адміністративним позовом в липні 2023 року та просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з дня її призначення (2018 рік). 
Враховуючи, що позивачу в 2018 році призначено пенсію, та вона впродовж п`яти років отримувала пенсійні виплати, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 повинна була дізнатись про порушення своїх прав з часу призначення пенсії та отримання її. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.04.2024 було запропоновано позивачу надати клопотання про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, в якому зазначити поважні причини пропуску строку.
           20.05.2024 від позивача через підсистему «Електронний Суд» надійшла заява про поновлення строку на звернення до суду. 
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування довідки про заробіток для обчислення пенсії №102 від 31.03.2005 виданої ЗАТ «Ювелір» при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , оскільки протиправна бездіяльність відповідача тягне за собою невиплату пенсії за віком в повному обсязі,  правопорушення має триваючий характер, тому строк давності  в даному випадку не застосовується.
Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів зазначає таке.
          Згідно з вимогами       статті 122 КАС України       позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.
Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно       це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Згідно з частиною першою     статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України     суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
За приписами     статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” від 23.02.2006 №3477-IV     суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.
Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа “Каменівська проти України”), “право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...”.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах “Стаббігс на інші проти Великобританії”, “Девеер проти Бельгії”).
          Отже, враховуючи той факт, що пенсію позивачу було призначено в 2018 році та з цього позивач отримувала пенсію, була обізнана про її розмір, ОСОБА_1 повинна була дізнатися про порушення своїх прав.
          Відтак, оскільки позивач звернулась до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування довідки саме при призначенні їй пенсії, та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 2018 року, при цьому позов подано в липні 2023 року колегія суддів приходить до висновку, що адміністративний позов поданий після спливу строку встановленого ст. 122 КАС України, а тому  підлягає залишенню без розгляду відповідно до ст. 123 КАС України. 
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2023 та прийняття нової постанови про залишення позову без розгляду.
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – задовольнити частково.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2023 в адміністративній справі № 280/5489/23 – скасувати та прийняти нову постанову.
          Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко