Справа № 127/34851/23
Провадження № 22-ц/801/969/2024
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року	Справа № 127/34851/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач), 
               суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П., 
розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/34851/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2024 року, ухвалене у складі судді Романюк Л. Ф. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 28.02.2024 року, - 

в с т а н о в и в :

9.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (вх № 91453) до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в якому, посилаючись на положення статі 199 СК України, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Харківському університеті внутрішніх справ в розмірі 5000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 9.11.2023 на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами 4.06.2005 було зареєстровано шлюб, який розірвано 17.09.2008. Від даного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 є студенткою денного відділення другого курсу Харківського університету внутрішніх справ, що підтверджується довідкою № 2/1702 від 30.10.2023 та контрактом № 559 від 1.09.2023 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, який має можливість її надати. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2024 позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Харківському університеті внутрішніх справ в розмірі 2500 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 9.11.2023 на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (вх. № 3002 від 26.03.2024), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд задовольняючи частково позов не звернув увагу на те, що позивачем не надано доказів стосовно витрат спрямованих на потреби навчання їхньої дочки, зокрема : на проживання у гуртожитку, щомісячних витрат, оплати поїздок на навчання з м. Вінниці до м. Харкова та у зворотньому напрямку тощо. Їхня дочка навчається за державним замовленням. Також судом не враховано ту обставину, що відповідач немає можливості сплачувати аліменти на користь повнолітньої дочки, яка продовжує навчатись, оскільки розмір його доходу становить 8610 грн на місяць, стан здоров`я відповідача, який хворіє, а також що на його утриманні перебуває малолітня донька та батьки пенсіонери.
До апеляційної скарги відповідачем додані нові докази: копія декларації ОСОБА_1 за 2023 рік від 29.02.2024 року /а.с. 100-107/, копія виправленої декларації ОСОБА_1 за 2023 рік від 25.03.2024 /а.с. 108-115/.
1.04.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 3191) ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
До відзиву на апеляційну скаргу відповідачем додано новий доказ копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 19.11. 2010 року /а. с. 126/.
Ознайомившись із доданими до апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу доказами, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в їх прийнятті з огляду на наступне. 
У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.11.2020 у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11.11.2020 у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) вказано, що: «відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2023 року  у праві № 757/19682/18-ц зроблено правовий висновок про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів.
Щодо доказів, доданих відповідачем до апеляційної скарги, які датовані після ухвалення рішення (28.02.2024) апеляційний суд відмовляє в їх прийняті, оскільки відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів.
Щодо доказу, доданого позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд відмовляє в його прийняті з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів поважності причин не подання цього доказу до місцевого суду (частина четверта статті 83ЦПК України, частина третя статті 367 ЦПК України).
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2024 року у справі з ціною позову 30000 грн (5000 х 6 (місяців)), що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302800 грн).
Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України). 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Рішення суду першої інстанції частково не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.
У справі встановлено наступні обставини.
4.06.2005 між сторонами було зареєстровано шлюб (зазначена обставина не оспорюється сторонами).
В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 /а. с. 8/.
17.09.2008 шлюб між сторонами розірвано /а. с. 7/.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 12.08.2010 ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » /а. с. 9/.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 9.12.2021 ОСОБА_4 28.10.2005 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » /а. с. 10/.
       Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади та довідки про реєстрацію місця проживання від 21.12.201 № 95270 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 /а. с. 13-14, 15/.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2013 по справі № 127/6683/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно в розмірі 600 грн. починаючи з 20.03.2013 і до досягнення дитиною повноліття /а. с. 20-23/.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 3.11.2020 по справі № 127/20350/20 збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2013 по справі № 127/6683/13-ц. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки 1500 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття /а. с. 39-45/.
28.10.2023 року доньці сторін ОСОБА_3 виповнилось 18 років.
ОСОБА_3 є студентом денного відділення другого курсу Харківського університету внутрішніх справ, що підтверджується довідкою № 2/1702 від 30.10.2023 та контрактом № 559 від 1.09.2023 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських /а. с. 16-19/.
       Стосовно відомостей про майновий стан, стан здоров`я та сімейний стан відповідача, перебування на його утриманні інших осіб. 
Відповідно до довідки від 7.12.2023 ТОВ «Київський маргариновий завод» ОСОБА_2 займає посаду представник торговельний, заробітна плата в місяць становить 8610 грн /а. с. 57/.
Відповідно до довідки ОСББ «Київська 106» склад сім`ї ОСОБА_2 складається з 5 осіб: батьки ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ), цивільна дружина ОСОБА_10 , дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с. 58/.
ОСОБА_2 має проблеми зі здоров`ям, а саме: розлад акомодації, складний міопічний астигматизм; синдром сухого ока; вторинна посттравматична катаракта, яка потребує оперативного лікування /а. с. 59-63/.
Дочка відповідача ОСОБА_11 має проблеми зі здоров`ям, з народження має захворювання опорно – рухового апарату, та захворювання очей /а. с. 64-77/, ОСОБА_11 відвідує навчальний центр «Мандаринка» заняття з малювання акрилом та гуашшю двічі на тиждень вартість одного навчання 250 грн. та 200 грн. і заняття з математики двічі на тиждень вартість одного заняття 200 грн /а. с. 50, 78/.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, те, що донька сторін є студентом денного відділення другого курсу Харківського університету внутрішніх справ, навчається за державним замовленням, тому з відповідача на користь позивача на утримання дочки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно стягнути аліменти в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 9.11.2023 на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.
Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог зроблено частково за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що сторони мають рівний обов`язок зі сплати аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, однак, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, 2500 грн місцевий суд не врахував всіх обставин справи, від яких залежить правильне його визначення. 
Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається наступне : 
-ОСОБА_3 є студентом денного відділення другого курсу Харківського університету внутрішніх справ, що підтверджується довідкою № 2/1702 від 30.10.2023 та контрактом № 559 від 1.09.2023 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Навчання здійснюється за державним замовленням;
-Відповідач має дохід регулярний в розмірі 8610 грн на місяць;
-Відповідач має проблеми зі здоров`ям, а саме : розлад акомодації, складний міопічний астигматизм; синдром «сухого ока», вторинна посттравматична катаракта, яка потребує оперативного лікування, постійного контролю та обстеження, оперативне лікування у клініці «Центр зору Оптимал»;
-На утриманні відповідача перебуває малолітня донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є школяркою. Донька має проблеми зі здоров`ям, а саме : опорно-рухового апарату – плосковальгус, ювенільний остехондроз хребта, поперековий-грудний відділ, аномалію постави, набуту плоскостопість 1 ступеню; має захворювання очей – складний гіперметропічний астигматизм, міопію слабкого ступеню, розлад акомодації, Синдром «сухого ока». ОСОБА_11 відвідує навчальний центр «Мандаринка» заняття з малювання акрилом та гуашшю двічі на тиждень вартість одного навчання 250 грн. та 200 грн. і заняття з математики двічі на тиждень вартість одного заняття 200 грн /а. с. 50/
Ураховуючи недоведеність позивачем понесення нею значних витрат на навчання дитини, однак враховуючи, що витрати на проїзд, харчування є реальними, враховуючи забезпечення дитини на базі навчального закладу, наявність у відповідача на утримані іншої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік дитини, принцип рівності обов`язків батьків, колегія вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1500 грн щомісяця, оскільки зазначений розмір відповідатиме потребам ОСОБА_3 у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу.
Окрім цього, колегія суддів враховує й те, що зазначений розмір аліментів сплачувався відповідачем раніше за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 3.11.2020 по справі № 127/20350/20, що свідчить про можливість сплати відповідачем зазначеного розміру аліментів. 
Також, колегія суддів враховує те, що дочка сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання (постанова ВС від 23.01.2019 по справі № 346/103/17).
Обставини, які б свідчили про відсутність у відповідача можливості надавати допомогу на утримання дочки на період її навчання до досягнення нею 23-річного віку у справі не встановлено. 
Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд задовольняючи частково позов не звернув увагу на те, що позивачем не надано доказів стосовно витрат спрямованих на потреби навчання їхньої дочки, зокрема : на проживання у гуртожитку, щомісячних витрат, оплати поїздок на навчання з м. Вінниці до м. Харкова та у зворотньому напрямку тощо, не врахував, що його дочка навчається за державним замовленням, апеляційний суд вважає такими, що частково заслуговують на увагу, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів шляхом зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, з 2500 грн до 1500 грн. При цьому, правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог апеляційний суд не вбачає, оскільки батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років, враховуючи те, що у повнолітньої дочки є потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач немає можливості сплачувати аліменти на користь повнолітньої дочки, яка продовжує навчатись, оскільки розмір його доходу становить 8610 грн на місяць, поганий стан здоров`я відповідача, перебування на його утриманні малолітньої дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має проблеми зі здоров`ям, апеляційний суд також не вважає достатніми підставами для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог, враховуючи, що у справі встановлено відповідач є працездатним, працевлаштований, отримує регулярний дохід, а наявність на його утриманні дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не звільняє відповідача від обов`язку утримувати іншу свою дочку ОСОБА_3 ..
Відповідачем не надано суду першої інстанції доказів здійснення ним витрат на утримання батьків пенсіонерів, витрат на житлово-комунальні послуги, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, ліків, канцелярське та шкільне приладдя.
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення розмір аліментів шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Харківському університеті внутрішніх справ в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 9.11.2023 на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років. 
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України).
Щодо розподілу судових витрат.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 142 ЦПК України). 
Відповідно до підпункту б, в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, серед-іншого, з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат з здійсненням нового розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції враховує те, що :
-При зверненні в суд з позов у 2023 році позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (розмір мінімальної ставки судового збору, який підлягав сплаті за вимогу майнового характеру у 2023 році становив 1073,60 грн, ціна позову становить 30000 грн).
-При поданні апеляційної скарги відповідачем підлягав сплаті судовий збір в сумі 1610,40 грн (1073,60 х 150 % = 1610,40)
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, друга статті 141 ЦПК України).
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).
Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 141 ЦПК України).
Ураховуючи те, що позовна заява підлягає задоволенню частково з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в сумі 53,60 грн (1500 х 100 : 3000 = 5 %; 1073,60 х 5 % = 53,68 грн).
Судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу частково, рішення суду першої інстанції змінено, а тому відповідачу слід компенсувати за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеній частині скарги в сумі 1529,88 грн (1610,40 х 95 % = 1529,88 грн).
Відповідно до частини десятої статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Виходячи з положень частини десятої статті 141 ЦПК України, відповідачу слід компенсувати за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеній частині скарги віднявши різницю, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 53,68 грн за подання позовної заяви, тому різниця судового збору що підлягає компенсації відповідачу за рахунок держави становить 1476,20 грн (1529,88 - 53,68 = 1476,20).
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2024 року у даній справі змінити в частині визначення розміру аліментів. 
Стягнути з ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Харківському університеті внутрішніх справ в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 9.11.2023 на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років. 
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2024 року в частині розподілу судових витрат скасувати. 
В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2024 року залишити без змін.
Компенсувати ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1476 (одна тисяча чотириста сімдесят шість) гривень 20 копійок.        Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя                                             Л. О. Голота 

Судді:                                                                        С. Г. Копаничук 

В. П. Рибчинський