УХВАЛА 
 
03 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 336/1448/22
 
провадження № 61-7275ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його                                    представником - адвокатом Плецькою Юлією Вікторівною, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Запорізької обласної прокуратури, Міністерства фінансів України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції                               в Запорізькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Запорізької обласної прокуратури, Міністерства фінансів України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада                              2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідному рахунку на користь ОСОБА_1 92 677 грн у відшкодування моральної шкоди у зв`язку з незаконним застосуванням запобіжного заходу                           у вигляді тримання під вартою.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 14 лютого 2024 року апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Запорізької обласної прокуратури залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині постанову наступного змісту.
Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України                      на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У березні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Плецька Ю. В., звернулася до Запорізького апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Плецької Ю. В., про ухвалення додаткової постанови щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2024 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької обласної прокуратури на рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 08 листопада 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 лютого 2024 року відмовлено з підстав, передбачених пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України                                   (касаційне провадження № 61-7275ск24).
 
У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його                                    представником - адвокатом Плецькою Ю. В., на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 15 травня 2024 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
До касаційної скарги  ОСОБА_1 доказів на підтвердження дати отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції не додає і не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що оскаржувана ухвала Запорізького апеляційного суду прийнята 10 квітня 2024року (повний текст судового рішення складено 11 квітня 2024 року), тому останнім днем на касаційне оскарження судового рішення є 11 травня 2024 року.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.
 
Оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасникам справи або надіслати їм їх, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
 
Положеннями частини шостої статті 272 ЦПК України перебачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку;                                                   2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення                до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання                               чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення                       у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
 
Отже,  ОСОБА_1 необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску              в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту разом із супровідним листом (зі штрихкодовим ідентифікатором для відстеження поштового відправлення), довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини                        і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
 
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє                 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої                         статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його                                    представником - адвокатом Плецькою Юлією Вікторівною, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець