УХВАЛА
 
15 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 522/17636/18
провадження № 61-6080ск24 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року у справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Одеської міської ради, про витребування майна, усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, визнання недійсним договору іпотеки,
 
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2024 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду             м. Одеси від 06 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду                    від 15 лютого 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження. 
У прохальній частині касаційної скарги заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.
Одеський апеляційний суд прийняв постанову 15 лютого 2024 року, повний текст постанови складений 28 лютого 2024 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 29 березня 2024 року, а заявник звернувся до суду із касаційною скаргою 22 квітня 2024 року.
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Заявник зазначає, що отримав копію оскаржуваної постанови 23 березня 2024 року, що підтверджується належними доказами, тому заявник звернувся в тридцятиденний строк після отримання судового рішення, що відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України є підставою для поновлення йому строку на касаційне оскарження.
До касаційної скарги долучено квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 53 890,30 грн. 
Розмір сплаченого судового збору заявник не обґрунтував. 
Позивач звернувся з позовом про витребування майна, усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, визнання недійсним договору іпотеки у 2018 році.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. 
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить            1 762,00 грн.
Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.
У судових рішеннях немає відомостей про вартість нерухомого майна, яке позивач просить витребувати, тому заявник має зазначити його вартість та відповідно, у разі необхідності, доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, керуючись  1,5 відсотком ціни позову, - вартості майна, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Крім того, за три вимоги немайнового характеру (усунення перешкод у користуванні шляхом виселення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, визнання недійсним договору іпотеки) судовий збір за подання до касаційної скарги становить 10 572,00 грн (1 762,00 х 3 х 200 %).
Отже, заявнику необхідно зазначити вартість нерухомого майна, яке позивач просить витребувати та в разі необхідності доплатити судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
У Х В А Л И В :
Поновити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року.
Касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 15 червня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         А. С. Олійник