ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 травня 2024 року           справа №200/4876/23 

м. Дніпро

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Блохіна А.А., суддів: Геращенко І.В., Казначеєв Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 200/4876/23 (суддя в І інстанції  Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення від 08.03.2023 №056650007724 та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення від 08.03.2023 №056650007724 та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 07.08.2022 він через особистий кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з вимогами частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви було додано документи, перелік яких передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 №22-1. Позивач зазначив, що право на пільгову пенсію незалежно від віку обумовлене наявністю стажу роботи в підземних умовах за професіями, що включені до Списку робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, не менше 25 років. За принципом екстериторіальності зазначену заяву розглянуто відповідачем ГУ ПФУ в Одеській області (далі - відповідач). Своїм рішенням від 15.08.2022 №056650007724 відповідач відмовив в призначенні пільгової пенсії, зазначивши, що пільговий стаж за Постановою №202 складає 23 роки 11 місяців 21 день, роботи за провідними професіями складає 15 років 1 місяць 20 днів. Позивач зауважив, що 05.12.2022 Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 200/4388/22 ухвалено рішення, яким частково було задоволено його позов до відповідача. Рішенням суду визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 15.08.2022. Звернувшись до відповідача з адвокатським запитом щодо виконання рішення суду  та призначення пенсії на пільгових умовах, позивач отримав відповідь відповідача в якій було зазначено, що рішення суду від 05.12.2022 по справі №200/4388/22 виконано, зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 05.11.2001 по 12.11.2001, з 01.07.2014 по 05.07.2014, з 01.08.2014 по 02.08.2014 та дня роботи 01.03.2022, повторно розглянуто заяву позивача від 07.08.2022 та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.03.2023 №056650007724, також у листі зазначено, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи: з 15.10.2001 по 04.11.2001, з 1.11.2001 по 13.11.2001, з 01.02.2012 по 05.02.2012 та з 25.03.2022 по 31.03.2022, оскільки заявник у зазначений період не був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах. До даного листа додано копію рішення про відмову у призначенні пенсії від 15.08.2022 №056650007724 та розрахунок стажу за формою РС-право. Позивач зазначив, що з копії рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 08.03.2023 №056650007724 слідує, що його страховий стаж становить 23 роки 1 місяць 17 днів, пільговий стаж: підземні провідні професії - 15 років 1 місяць 17 днів; підземні професії за постановою 202 - 24 роки 0 місяців 07 днів. Позивач закцентував свою увагу, що розрахунок стажу проведений відповідачем не відповідає дійсності. Крім того, приймаючи рішення про повторну відмову у призначенні пенсії відповідачем зазначено про не зарахування нових періодів роботи, які не зазначалися у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 15.08.2022 №056650007724, що у свою чергу свідчить про протиправність дій з боку відповідача, що полягає у зволіканні призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058-ІV. Позивач вважає рішення відповідача від 08.03.2023 №056650007724 про відмову в призначенні пенсії протиправним, таким, що порушує конституційні гарантії та його право на пенсійне забезпечення незалежно від віку згідно з ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 200/4876/23 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано  рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії №056650007724 від 08.03.2023 на заміну рішення №056650007724 від 15.08.2022 ОСОБА_1  незалежно від віку згідно з нормами ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 робіт і професій, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, а також за провідною професією період роботи: на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті з 25.03.2022 по 31.03.2022 на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додаткових 3 роки 9 місяців за час роботи з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.08.2022 з урахуванням висновків суду по цій справі.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 858 гривень 88 коп.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 гривень 00 копійок.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.  
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обґрунтовано відзив на позовну заяву.  
Крім того, відповідачем зазначено, що позивачем до суду не було надано жодного допустимого документу, який підтверджує безпосередньо судові витрати позивача, а надано лише квитанцію про сплату адвокату суми у розмірі 10000 гривень, без акту виконаних робіт та розрахунку вартості послуг адвоката, суд першої інстанції безпідставно стягнув з Головного управління судові витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 гривень 00 копійок. Відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції з винесенням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав. 
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач  - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується відповідною копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65107, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
07.08.2022 року позивачем, за допомогою вебпорталу електронних послуг, було подано заяву (разом з доданими документами) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
15.08.2022 року за наслідками розгляду поданої позивачем заяви відповідачем було прийнято рішення № 056650007724, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV через відсутність необхідного пільгового стажу роботи
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4388/22 від 05.12.2022, яке набрало законної сили 05.01.2023, вирішено:  позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 056650007724 від 15.08.2022 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 05.11.2001 року по 12.11.2001 року, з 01.07.2014 року по 05.07.2014 року, з 01.08.2014 року по 02.08.2014 року та дня роботи 01.03.2022 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.  Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992  гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000 гривень 00 копійок.
Судом встановлено, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання вищезазначеного рішення було повторно розглянуто заяву позивача про призначення йому пенсії від 07.08.2022 та було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №056650007724 від 08.03.2023 на заміну рішення №056650007724 від 15.08.2022.  Відмова про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 07.08.2022. Вік заявника 38 років 11 місяців.  Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії - за списком робіт і професій, що затверджено Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію не залежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах, за умови якщо були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 по справі 200/4388/22, до пільгового стажу зараховано періоди роботи :з 05.11.2001 по 12.11.2001, 01.07.2014 по 05.07.2014 та 01.08.2014 по 02.08.2014 до страхового стажу зараховано період : з 25.03.2022 по 31.03.2022. Страховий стаж особи становить 23 роки 1 місяць 17 днів. Пільговий стаж особи становить: підземні провідні професії -15 років 1 місяць 26 днів, підземні професії за постановою № 202 — 24 роки 0 місяців 07 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи. Працює. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату з 26.08.2033 року. На обліку в територіальних органах пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.
На адвокатський запит представника позивача, відповідачем була надана відповідь від 05.05.2023 №1500-0302-8/55120, в якій відповідач зазначив, що Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 року по справі №200/4388/22, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до пільгового стажу періодів його роботи з 05.11.2001 року по 12.11.2001 року, з 01.07.2014 року по 05.07.2014 року, з 01.08.2014 року по 02.08.2014 року та дня роботи 01.03.2022 року, виконано. На виконання рішення суду відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 07.08.2022 року та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.03.2023 року № 056650007724 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 15.08.2022 року № 056650007724 (рішення та розрахунок стажу додаються). До пільгового стажу згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не враховано періоди роботи з 15.10.2001 по 04.11.2001, з 13.11.2001 по 13.11.2001, з 01.02.2012 по 05.02.2012 та з 25.03.2022 по 31.03.2022, оскільки заявник в зазначені періоди не був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як видно з оскаржуваного рішення № 056650007724 від 15.08.2022 року, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність у нього на момент звернення передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV пільгового стажу.
Положеннями ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
18.11.2005 року Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Згідно з п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Судом установлено, що посади, на яких працював позивач у спірні періоди, віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, від 16.01.2003 року № 36 та від 24.06.2016 року № 461).
31.03.1994 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова КМУ № 202).
 До розд. І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Згідно з приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до положень пп. 2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.
Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.
Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.
У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 11.07.2001 року стосовно спірних періодів наявні такі записи:
- № 4: 05.11.2001 року - 12.11.2001 року - заняття у навчальному пункті;
- № 5: 14.11.2001 року - прийнятий учнем машиніста підземних установок;
- № 6: 02.01.2002 року - переведено машиністом підземних установок 3 р. підземним з повним робочим днем у шахті;
- № 7: 30.11.2006 року - переведено учнем гірника очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті;
- № 8: 30.01.2007 року - переведено гірником очисного забою 4 р. підземним з повним робочим днем у шахті;
- № 9 - № 10: відмітки щодо реорганізації підприємства;
- № 11: 30.01.2007 року - переведено гірником очисного забою 5 р. підземним з повним робочим днем у шахті;
- № 12: відмітка щодо реорганізації підприємства;
- № 13: 06.12.2011 року - звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням;
- № 14: 06.02.2012 року - прийнятий гірником очисного забою підземним 5 р. з повним робочим днем у шахті;
- № 15: 09.05.2018 року - переведено гірником очисного забою 4 р. з повним робочим днем у шахті;
- № 16: відмітка щодо реорганізації підприємства;
- № 17: 14.11.2018 року - переведено гірником очисного забою 5 р. з повним робочим днем у шахті;
- № 18: 01.04.2020 року - переведено гірником очисного забою 4 р. з повним робочим днем у шахті;
- № 19: 18.09.2020 року - переведено гірником очисного забою 5 р. з повним робочим днем у шахті.
Записів щодо звільнення з останньої посади трудова книжка позивача не містить.
Суд зазначає,  що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи за вказані вище періоди, які не мають дефектів їх вчинення.
Відповідно до приписів ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів зазначає, що судом надавалась вже оцінка періодам роботи позивача які відображені у його трудовій книжці, що вже було встановлено судом при розгляді справи №200/4388/22 та доказуванню не потребує.
Судом, при розгляді справи №200/4876/23, інших записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 яку було надано в якості доказів позивачем разом із позовною заявою виявлено не було.
Зі спірного рішення відповідача від 08.03.2023 не вбачається які саме періоди роботи позивача не були йому зараховані до його пільгового стажу за Списком №1, в той же час судом з відповіді відповідача від 05.05.2023 на адвокатський запит, було встановлено, що позивачу не зараховано до його пільгового стажу згідно ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV періоди роботи: з 15.10.2001 по 04.11.2001, з 1.11.2001 по 13.11.2001, з 01.02.2012 по 05.02.2012 та з 25.03.2022 по 31.03.2022.
Суд зазначає, що позивач не оскаржує не зарахування відповідачем до його пільгового стажу, наступні періоди  роботи - з 15.10.2001 по 04.11.2001, з 1.11.2001 по 13.11.2001, з 01.02.2012 по 05.02.2012, таким чином судом  не надавалась оцінка діям відповідача стосовно не зарахуванню цих періодів.
Однією з позовних вимог позивача є зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до його пільгового стажу за Списком №1 робіт і професій, затверджуваним постановою КМУ від 31.03.1994 №202, а також за провідною професією період роботи з 25.03.2022 по 31.03.2022 на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» згідно ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV.
Суд зауважує, що Рішення повинно містити чіткі і зрозумілі, а також з посиланням на правові норми, критерії оцінки трудової діяльності особи, що звернулась за призначенням пенсії. В рішенні пенсійного органу за загальним правилом повинно бути надано оцінку всім періодам роботи особи, що вказані в трудовій книжці  позивача, оскільки і особа, і суд (якщо рішення пенсійного органу оскаржено) повинен чітко розуміти періоди і підстави, що зараховані/не зараховані для призначення пенсії.
Враховуючи, що ані первинне рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії №056650007724 від 15.08.2022, ані рішення про відмову у призначенні пенсії №056650007724 від 08.03.2023 прийняте з урахуванням висновків суду від 05.12.2022 по справі 200/4388/22 не містить чітких критеріїв оцінки трудової діяльності позивача та не містять підстав з яких позивачу був не зарахований спірний період його роботи з 25.03.2022 по 31.03.2022.
Тільки після отримання відповіді на адвокатський запит, позивач дізнався про наявні підстави не зарахування цього періоду до його пільгового стажу.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом при розгляді справи №200/4388/22 надавалась оцінка трудової діяльності позивача, записів щодо звільнення з останньої посади трудова книжка позивача не містить, в трудовій книжці належним чином здійснені записи за вказані вище періоди, які не мають дефектів їх вчинення, при цьому записи у трудовій книжці, які стосуються цих періодів, містять відомості про характер праці (зокрема, на посаді «гірник очисного забою») та умови праці позивача на відповідній посаді («повний робочий день у шахті»), тобто дані відомості підтверджують пільговий характер роботи позивача, а суд при розгляді справи №200/4876/23 не вбачає підстав відступити від цих висновків, таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 25.03.2022 по 31.03.2022.
Враховуючи вищезазначене, позовна вимога в частині зобов`язання відповідача зарахувати йому до пільгового стажу згідно ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV період роботи з 25.03.2022 по 31.03.2022 на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» підлягає задоволенню.
Стосовно зазначеного позивачем у його позовній заяві щодо наявного у нього пільгового стажу за провідною професією, який становить 15 років 1 місяць 20 днів та з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» дає можливість додатково зарахувати до пільгового стажу 3 роки 9 місяців, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п. 58 постанови Верховного суду від 8 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а посилання відповідача на роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 правильно не взята судами попередніх інстанцій до уваги, оскільки цей документ за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, були довільно і помилково розтлумачені Управлінням усупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Отже, враховуючи висновки касаційного суду у справі № 212/1743/17-а, апеляційний суд не застосовує роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року, оскільки цей документ за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер.
Таким чином, колегія суддів вважає правомірним неврахування відповідачем роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 №8, і не зарахування  позивачу додатково 3 роки 9 місяців за час роботи за провідною професією з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 до його пільгового стажу за Списком №1.
Стосовно позовної вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити йому пенсію від 07.08.2022 згідно з ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.
Як вже було встановлено судом, що також не заперечується сторонами по справі, позивач 07.08.2022 звернувся до територіальних органів ПФУ з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ №1058-ІV.
Відповідно до приписів ч.3 ст.114 ЗУ №1058 (чинними на дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії), якими передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.   
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що наявний у позивача пільговий стаж який зарахований йому відповідачем відповідно до спірного рішення від 08.03.2023 становить 24 роки 0 місяців 7 днів, що також не заперечується відповідачем по справі. 
Враховуючи відсутність у позивача стажу роботи на провідних професіях під землею у розмірі 20 років, та відсутність загального стажу підземних робіт у розмірі 25 років, ( враховуючи з 25.03.2022 по 31.03.2022) у Головного управління були відсутні будь-які правові підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 і тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 056650007724 від 08.03.2023 на заміну рішення №056650007724 від 15.08.2022 позивачу було обґрунтовано відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду за те, що вимоги позивача фактично задоволені, частковість їх задоволення впливає на сутність вирішення питання про розподіл судових витрат, тому витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 200,88 гривень, понесені ним судові витрати на правничу допомогу у сумі  2 000,00 гривень підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -         

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 200/4876/23 – задовольнити частково.      
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 200/4876/23 – скасувати.
Прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії №056650007724 від 08.03.2023 на заміну рішення №056650007724 від 15.08.2022 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) незалежно від віку згідно з нормами ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) до пільгового стажу за Списком №1 робіт і професій, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, а також за провідною професією період роботи: на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті з 25.03.2022 по 31.03.2022 на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ЄДРПОУ: 20987385) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) до пільгового стажу за Списком №1 робіт і професій, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, а також за провідною професією період роботи: на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті з 25.03.2022 по 31.03.2022 на підприємстві ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ЄДРПОУ: 20987385) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 200 (двісті ) гривень 88 коп.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ЄДРПОУ: 20987385) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати на правничу допомогу у сумі  2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Повне судове рішення – 09 травня  2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                                А.А. Блохін
                                                                                                    І.В. Геращенко
                                                                                                              Е.Г. Казначеєв