ПОСТАНОВА                                                                    
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 511/1659/21
провадження № 61-13183св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Роздільнянська міська рада Одеської області,
третя особа - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманська Любов Миколаївна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року 
у складі судді Ільяшук А. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 
07 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Стахової Н. В., Коновалової В. А., Кострицького В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , Роздільнянської міської ради Одеської області, третя особа - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області (далі - приватний нотаріус) Патраманська Л. М., про визнання заповіту дійсним.
 
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно. За життя спадкодавець 13 листопада 2019 року склав заповіт на ім`я 
ОСОБА_1 , який посвідчений секретарем виконкому Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований за № 31. Згідно із заповітом все майно, яке належало спадкодавцю, заповідається ОСОБА_1 . З метою оформлення спадкових прав, як спадкоємець за заповітом, позивач звернувся до приватного нотаріуса Патраманської Л. М. Окрім нього до приватного нотаріуса звернувся також його рідний брат ОСОБА_2 . Однак у видачі свідоцтва позивачу відмовлено з тих підстав, що при посвідченні заповіту містяться порушення, а саме немає відомостей про осіб свідків, при яких посвідчено заповіт та зачитано його вголос, які ставлять свої підписи на ньому, порушено форму посвідчувального запису, а також заповіт не внесено до спадкового реєстру.
 
ОСОБА_1 просив визнати заповіт від 13 листопада 2019 року, складений ОСОБА_4 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований 
в реєстрі за № 31, дійсним.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено.
 
Визнано заповіт від 13 листопада 2019 року, складений ОСОБА_4 та посвідчений секретарем виконкому Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 31, дійсним.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заповіт був посвідчений секретарем виконкому сільської ради 
Назаренко Н. С. , реєстрація заповіту у спадковому реєстрі не залежить від волі спадкодавця, а є технічною дією, від якої не залежить зміст заповіту 
і дата його посвідчення, свідки під присягою підтвердили, що волевиявлення ОСОБА_4 було вільним і відповідало його волі, недотримання форми посвідчувального напису не є істотною умовою для визнання оспорюваного заповіту недійсним.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
 
Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року залишено без змін.
 
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд погодився 
з висновком суду першої інстанції.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
02 вересня 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій з урахуванням уточненої редакції просить скасувати рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Також заявник просить підтвердити обставину нікчемності спірного заповіту.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що при складанні та посвідченні заповіту не в повному обсязі дотримано вимог Порядку вчинення нотаріальних дій посадовою особою органу місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за 
№ 1298/20036 (далі - Порядок № 3306/5), а саме всупереч абзацу сьомому пунктів 1, 4 глави ІІІ Порядку № 3306/5 у спірному заповіті немає відомостей про особу свідків, а саме: ім?я, по батькові кожного із них, дата народження, місце проживання, реквізити паспортів, на підставі яких було встановлено осіб свідків. При посвідченні заповіту не дотримано форми посвідчувального напису, а саме додатка 5 до Порядку № 3306/5. Вказує, що секретар виконавчого комітету Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Назаренко Н. С. відомості про посвідчений заповіт до спадкового реєстру не внесла. Вказує, що волевиявлення заповідача не відповідало його внутрішній волі, оскільки заповідач, який міг самостійно прочитати заповіт, його не читав. При складанні заповіту було порушено форму та порядок його посвідчення, що зумовлює визнання його нікчемним відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України 
від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2424цс16, постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 515/1104/17, від 27 березня 2019 року 
у справі № 491/1528/15-ц, від 29 березня 2019 року у справі № 471/855/17, 
від 13 лютого 2019 року у справі № 473/1584/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Доводи інших учасників справи
 
03 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_11 подала до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року - без змін.
 
Відзив мотивований тим, що відсутність інформації про державну реєстрацію заповіту у спадковому реєстрі як одностороннього правочину не може бути підставою нікчемності заповіту, оскільки таких наслідків закон не передбачає. Реєстрація заповіту у спадковому реєстрі не залежить від волі спадкодавця, 
а є технічною дією, від якої не залежить зміст заповіту і дата його посвідчення. Щодо відсутності паспортних даних ОСОБА_7 у спірному заповіті вказує, що Назаренко Н. С. використовувала зразки заповіту, які були в сільській раді. Доводи касаційної скарги про те, що волевиявлення спадкодавця не відповідало його внутрішній волі, не ґрунтуються на обставинах справи. Спірний заповіт відповідає загальним вимогам щодо його форми, що встановлені статтею 1247 ЦК України. Наведена заявником 
у касаційній скарзі судова практика не є подібною до обставин у цій справі.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Роздільнянського районного суду Одеської області.
 
20 грудня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, урахувавши аргументи, наведені 
у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який 13 листопада 2019 року склав заповіт, зі змісту якого відомо, що спадкодавець, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючись ними, попередньо ознайомлений секретарем виконкому 
з приписами цивільного законодавства, що регулюють складення цього правочину, на випадок смерті зробив розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів своєму синові ОСОБА_1 .
 
Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконкому Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Назаренко Н. С .
 
У зв`язку із хворобою руки за дорученням спадкодавця у його присутності та присутності Назаренко Н. С. текст заповіту підписано ОСОБА_8 .
 
Заповіт повністю прочитано уголос заповідачем до його підписання 
у присутності запрошених ним свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_7 .
 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2021 року 
у справі № 523/607/21 встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 
 
02 квітня 2021 року до приватного нотаріуса Патраманської Л. М. надійшла заява від ОСОБА_2 про прийняття спадщини.
 
02 квітня 2021 року приватний нотаріус Патраманська Л. М. надіслала ОСОБА_1 повідомлення щодо відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 
 
03 квітня 2021 року до приватного нотаріуса Патраманської Л. М. надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття спадщини.
 
Листом від 11 травня 2021 року № 214/01-14 приватний нотаріус Патраманська Л. М. повідомила ОСОБА_1 про те, що після смерті ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 48/2021. Позивач прийняв спадщину після смерті батька за заповітом, посвідченим секретарем Єреміївської сільської ради 13 листопада 2019 року. Видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом буде неможливо, тому що заповіт посвідчений з порушенням законодавства України, оскільки при посвідченні заповіту відомості про заповіт не були внесені до спадкового реєстру, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 491 «Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів 
і спадкових договір у Спадковому реєстрі», а також було порушено форму посвідчувального напису. Якщо заповіт посвідчений при свідках, бо заповідач сам не міг прочитати і підписати його, у тексті заповіту мають міститься відомості про осіб свідків. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи у ньому.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
 
Відповідно до статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин 
є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, 
а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
 
Звернення позивача з вимогою про визнання заповіту дійсним пов?язується із тим, що нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
 
Проте зазначене не є підставою для визнання дійсним заповіту, який посвідчений секретарем виконкому Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Назаренко Н. С .
 
Позивач в разі відмови в оформленні спадкових прав не позбавлений можливості пред?явити позов про визнання права власності на майно 
в порядку спадкування за заповітом.
 
У позовній заяві ОСОБА_1 не зазначив підстав, на яких ґрунтується його позовна вимога про визнання заповіту дійсним. Доказів того, що спірний заповіт визнано недійсним або він кимось не визнається, позивач не надав.
 
Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Назаренко Н. С. зі слів ОСОБА_4 у зв?язку з хворобою руки за його дорученням у його присутності та присутності секретаря виконавчого комітету Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Назаренко Н. С., текст заповіту підписано ОСОБА_10 . Заповіт повністю прочитано уголос заповідачем до його підписання у присутності запрошених ним свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , які також його підписали. У заповіті зазначено місце і дата його складення, дату та місце народження заповідача.
 
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
 
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
 
За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам закону та суперечать обставинам, що мають значення для справи. 
 
Водночас, Верховний Суд не приймає та не розглядає вимогу касаційної скарги про підтвердження нікчемності спірного заповіту, оскільки відповідно до частини другої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Вимоги про визнання заповіту нікчемним ОСОБА_1 не заявляв.
 
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
 
Згідно з частиною третьою статті 412 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
 
Зважаючи на те що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року та постанова Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову 
в задоволенні позову.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українипостанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати, понесені ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги в сумі 1 489,50 грн та за подання касаційної скарги в сумі 2 147,20 грн, а всього 3 636,70 грн.
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3  задовольнити.
 
Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2023 рокускасувати.
 
В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Роздільнянської міської ради Одеської області, третя особа - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманська Любов Миколаївна, про визнання заповіту дійснимвідмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 636,70грн судових витрат зі сплати судового збору у зв?язку з переглядом справи судами апеляційної і касаційної інстанцій.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська        	
Судді: 	А. Ю. Зайцев        	
 	Є. В. Коротенко        	
 	В. М. Коротун        	
 	М. Ю. Тітов