П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/16484/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
07 травня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Надольна М.С., 
представника позивача: Солдаткіна О.С.,     
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" в особі Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комунального закладу охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» в особі Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії, викладене у вигляді довідки (без номера і дати) про невизнання інвалідом ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Комунальний заклад охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» в особі Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії передати матеріали медико-експертної справи ОСОБА_1 за належністю - Комунальному закладу охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» в особі Кардіологічної медико-соціальної експертної комісії для проведення огляду для встановлення інвалідності.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з урахуванням наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи (причина інвалідності – інвалідність з дитинства), яка встановлена у зв`язку із вродженою вадою серця (назва діагнозу «Тотальний аномальний дренаж легеневих вен". Стан після оперативної хірургічної корекції вади у 1999 році.
06.03.2023 на адресу Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» надійшла посильна документація для проведення медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 : скерування на МСЕК від 24.02.2023 з планом медичної реабілітації; консультативний висновок спеціаліста КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» Хмельницької обласної ради від 16.02.2023; ехокардіографія від 15.02.2023; звіт про проведення холтерівського моніторингу ЕЮ" від 16.02.2023; ЕКГ від 04.02.2023; копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №985901 від 12.09.2019; копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.03.2022  №6812-5000486753; копія картки платника податків від 24.03.2022 та копія паспорта НОМЕР_1 .
20.04.2023 за результатами огляду позивача та вивчення наданої посильної документації рішення не винесено. Медико-експертну справу позивача (в тому числі, направлення на МСЕК та всі інші медичні документи, що надані для проведення медико-соціальної експертизи), в порядку заочної консультації направлено до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (м. Дніпро).
Крім того, КЗОЗ «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» направлено лист № 434 від 21.04.2023 до Міжрайонної спеціалізованої кардіологічної МСЕК №2 (м. Харків) щодо витребування для дослідження медико-експертної справи позивача з попереднього місця проживання.
Консультативним висновком №198 від 15.05.2023 ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» визначено, що згідно з представленою медико-експертною документацією ОСОБА_1 , 1998 р.н., мала статус дитини з інвалідністю. У 2019 році оглянута Харківською міжрайонною спеціалізованою кардіологічною МСЕК №2 за діагнозом: вроджена вада серця: тотальний аномальний дренаж легеневих вен. Оперативна корекція вади в 1999 році. Пролапс МК Іст. Недостатність ТК Іст. CH І ст. Визнана особою з інвалідністю III групи з дитинства до вересня 2022 року. У квітні 2023 року оглянута Хмельницькою обл. МСЕК за діагнозом: Вроджена вада серця: тотальний аномальний дренаж легеневих вен. Оперативна корекція вади в 1999 р. Пролапс МК Іст. Недостатність ТК Іст. CH І ст. WPW-синдром. CH І ст. Проаналізувавши представлену медико-експертну документацію, комісія дійшла висновку, що підстав для визначення групи інвалідності ОСОБА_1 на теперішній час немає (На підставі: Положення про медико-соціальну експертизу і Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 та Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 року № 561).
Позивач додатково надала копію виписки №25980/164 та ЕКГ від 05.05.2023 про її лікування з 01.05.2023  по 05.05.2023  у денному стаціонарі КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» Хмельницької обласної ради. Після чого був проведений повторний огляд, в межах якого позивач направлялась до КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» для проведення ехокардіоскопії.
Після проведення ехокардіоскопії та надання відповідного висновку від 29.05.2023 Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією повторно розглянуто медико-експертну документацію ОСОБА_1 з урахуванням консультативного висновку №198 від 15.05.2023 ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» та наданих позивачем додаткових результатів обстежень (ЕКГ від 05.05.2023 року, виписки КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» Хмельницької обласної ради №25980/164 від 05.05.2023 року та ехокардіоскопії від 29.05.2023) та усіма членами Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії одностайно прийнято експертне рішення, що позивач особою з інвалідністю не визнана.
29.05.2022 медико-соціальною експертною комісією видана довідка про невизнання останньої особою з інвалідністю та роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення.
01.06.2023 позивач звернулась до КЗОЗ «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» із письмовою заявою від 30.05.2023 про направлення її медико-експертної справи до ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України» для заочного переогляду в порядку оскарження рішення Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії. До вказаної заяви додала: 1) копію виписки №25980/164 від 05.05.2023; 2) роздрукування фотокопії виписки № 2033 від 03.07.2019; 3) роздрукованої фотокопії висновку ЛКК №840 від 16.12.2015; 4) роздруковану фотокопію виписки № 9224 від 18.11.2013; 5) фотокопію консультаційного висновку спеціаліста № 8652 від 16.12.2015; 6) фотокопію корінця медичного висновку № 202 від 19.11.2013 року; роздруковану фотокопію корінця медичного висновку № 285 від 17.12.2015 року; 7) роздруковану фотокопію консультаційного висновку спеціаліста від 04.07.2019 року; 8) фотокопію виписки № 11462 від 31.10.2011 року; 9) роздруковану фотокопію консультаційного висновку спеціаліста від 04.07.2019; 10) роздруковану фотокопію консультативного заключення від 31.10.2011; 11) роздруковану фотокопію довідки від 24.02.1999; 12) роздруковану фотокопію корінця медичного висновку №125 від 01.11.2011 та медичного висновку №125 від 01.11.2011; 13) фотокопія першого аркушу виписки №7184; 14) роздрукування фотокопії довідки від 11.07.2005.
Відповідно до акту ДЗ «Центральна МСЕК» МОЗ України №680 огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.07.2023 комісія дійшла висновку, що наявні функціональні порушення з боку серцево-судинної системи внаслідок вродженої вади серця, на момент розгляду, обмежують життєдіяльність в незначному ступені і не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності.
Рішення Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії підтверджено (постанова Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, наказ МОЗ України №561 від 05.09.2011, консультативний висновок медико-соціальних проблем інвалідності №198). Наведене підтверджується: листом ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України вих. №56-22/137-848 від 13.07.2023 та актом №680 огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.07.2023.
При змінах стану здоров`я позивача та наданні нових медичних документів Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ України запропоновано МСЕК повторно розглянути порушене хворим питання.
ОСОБА_1 вважає, що розгляд проводився не уповноваженою комісією та стверджує про протиправність довідки про невизнання інвалідом б/н від 29.05.2023, тому звернувся до суду з цим позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.09.2020 у справі № 821/1524/17  медико - соціальна експертна комісія є суб`єктом владних повноважень лише у вертикальних відносинах з особами, стосовно яких прийнято відповідне рішення.
Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
З матеріалів справи встановлено, що звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з цим позовом зумовлено незгодою із рішенням про невизнання її особою з інвалідністю, що оформлене довідкою б/н, складеною за результатом проведеного медичного огляду 29.05.2023 року. З довідки та Акту №2447 огляду МСЕК від 29.05.2022 року слідує, що вони прийняті Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що КЗОЗ "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" не є суб`єктом владних повноважень, не здійснює в даних спірних правовідносинах управлінських функцій та не може бути відповідачем в справах адміністративної юрисдикції є необґрунтованими та спростовується наведеними вище нормами процесуального законодавства України.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21 березня 1991 року №875-XII (далі Закон №875-XII в редакції на час виникнення спірних відносин) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до статті 3 Закону №875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.
Згідно з пунктом 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення про медико-соціальну експертизу в редакції на час виникнення спірних відносин) медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Обов`язки і права комісій встановлює пункт 11 Положення про медико-соціальну експертизу, згідно з яким міські, міжрайонні, районні комісії серед іншого визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв.
Згідно з пунктом 17 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Пунктом 19 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено, що комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.
Відповідно до пункту 20 Положення про медико-соціальну експертизу комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.
Згідно з пунктом 1.10. розділу І Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 05.09.2011 №561, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за №1295/20033, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.
Отже, для встановлення інвалідності проводиться медико-соціальна експертиза, яка проводиться особам за умови направлення їх лікувальним закладом охорони здоров`я, після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів щодо таких осіб, та за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму.
Рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження, в тому числі і опитування особи-хворого членами комісії.
У пункті 24 Положення про медико-соціальну експертизу зазначено, що форма документів, що використовується у роботі комісій, затверджується МОЗ.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 №577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 р. за №1508/21816, «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях» затверджено форми первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях.
Зокрема, затверджено форми облікової документації:
- форму первинної облікової документації №157/о «Акт огляду медико-соціальною експертною комісією» та інструкцію щодо її заповнення;
- форму первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» та інструкцію щодо її заповнення;
- форму первинної облікової документації № 167/о «Довідка про невизнання інвалідом» та інструкцію щодо її заповнення.
Порядок заповнення форми первинної облікової документації «Акт №_огляду медико-соціальною експертною комісією» (форма №157/о) визначає Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації №157/о «Акт №_огляду медико-соціальною експертною комісією», затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України 30.07.2012 № 577, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 р. за №1508/21820 (далі Інструкція №577).
Так, згідно з пунктом 2 Інструкції №577 форма № 157/о призначена для запису основних медичних даних і соціальних факторів, необхідних для винесення експертного рішення та його обґрунтування. У формі №157/о вказуються умови і характер праці, які рекомендуються інвалідам, та інші заходи, які сприятимуть відновленню їх працездатності.
Дослідивши зміст Акту №2447 огляду МСЕК від 20.04.2022 року, складеного за формою №157/о, колегія суддів встановила недотримання Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією вимог Інструкції №577. 
Зокрема, порушено вимоги пунктів 6, 24-26, 28, 29 Інструкції №577, що полягає у незаповненні усіх пунктів Акту за формою №157/1, заповнення пункту 27 Акту за формою №157/1 не зі слів хворого - ОСОБА_1 , відсутність у підпунктах 28.6.2, 28.6.3, 28.6.4, Акту №2447 відомостей про результати огляду хворого профільним лікарем.
Крім цього, згідно з пунктом 39 Інструкції №577 у пункті 34 зазначається обґрунтування прийнятого рішення про групу, причину, час настання інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності, потреба в додаткових видах допомоги в необхідних випадках з посиланням на відповідний пункт нормативно-правового акта.
Однак, у пункті 34 Акту №2447 в обґрунтування прийнятого рішення вказано лише про консультацію 15.03.2022 року з обласною МСЕК, а як висновок зазначено: «наявна у хворої патологія на даний час її не інвалідизує».
Колегія суддів враховує, що згідно з приписами  пункту 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту. Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені: обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані; обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає); обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії); обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів; обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації; обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов. Особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.
В судовому засіданні 02.04.2024 за участю представників учасників справи також було досліджено наданий на вимогу апеляційного суду оригінал Журналу протоколів засідань МСЕК, зокрема, протокол засідання МСЕК від 20.04.2023 №57 (стор.5 розворот), зміст якого не спростовує висновків суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення відповідача.
З урахуванням положень ст. 286 ЦК України та клопотання представника відповідача, суд не долучає копію  Журналу протоколів засідань МСЕК до матеріалів справи. 
Колегія суддів враховує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Невиконання уповноваженим органом законодавчо встановлених вимог щодо обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 380/16070/21.
З урахуванням встановлених у справі обставин колегія суддів також враховує, що відповідно до п.12 Положення про медико-соціальну експертизу  обласні комісії :
- здійснюють організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відповідно районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють правомірність прийнятих ними рішень і в разі визнання їх безпідставними змінюють їх;
- повторно оглядають осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання;
- проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій;
- визначають медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним;
- надають лікарям комісій консультаційну допомогу з питань проведення медико-соціальної експертизи;
- впроваджують наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готують пропозиції щодо вдосконалення порядку проведення медико-соціальної експертизи, узагальнюють і поширюють передовий досвід роботи;
- беруть участь у розробленні комплексних заходів щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;
- проводять аналіз рівня та динаміки інвалідності, стан реабілітації осіб з інвалідністю в Автономній Республіці Крим, області, місті, районі;
- вживають заходів до підвищення кваліфікації фахівців комісій;
- проводять разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;
- вносять відповідно до компетенції до Централізованого банку даних з проблем інвалідності інформацію про громадян, які пройшли медико-соціальну експертизу;
- узагальнюють, аналізують та подають до Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, обласних (міських) центрів медико-соціальної експертизи, а також управлінь охорони здоров`я обласних (міських) державних адміністрацій інформацію про випадки необґрунтованого прийняття рішень міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення хворих лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності.
Таким чином, до повноважень обласних МСЕК не належить первинний огляд осіб та встановлення ступеня обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання. 
Крім того, згідно з розділом ІІІ Положення про обласну МСЕК Хмельницького обласного центру  медико-соціальної експертизи Хмельницької обласної ради, затвердженого головним лікарем Хмельницького обласного центру МСЕ Крупою Т.В., до обов`язків обласної МСЕК  не належить огляд осіб та встановлення ступеня обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності.  
При цьому, відповідно до п.3.2, 3.3, 3.4 зазначеного Положення обласна МСЕК переоглядає осіб, які оскаржили рішення міських, міжрайонних, спеціалізованих МСЕК, проводить у складних випадках огляд хворих та інвалідів за направленням  міських, міжрайонних, спеціалізованих МСЕК, здійснює медико-соціальну експертизу окремих категорій населення.
Отже, рішення Комунального закладу охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» в особі Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії, викладене у вигляді довідки (без номера і дати) про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю прийнято відповідачем без урахування нормативно-правового регулювання спірних правовідносин у справі.
При цьому, в межах розгляду адміністративної справи суд не може надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів МСЕК при застосуванні ними окремих методів огляду позивача, дослідженні медичної документації та визначенні діагнозів, що відповідно потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Розглядаючи по суті спір у справі щодо оскарження рішення МСЕК, суд  перевіряє правомірність висновку лише в межах дотримання порядку його прийняття. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного рішення, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності рішення МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №806/526/16.
Посилання апелянта на рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України від 12.07.2023 не спростовує наявність процедурних порушень під час прийняття рішення Комунального закладу охорони здоров`я «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» в особі Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії, викладене у вигляді довідки (без номера і дати) про невизнання інвалідом ОСОБА_1 ,  встановлених судом під час розгляду справи.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1      ст.325 КАС України      та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених      ч.4      ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1      ст. 329 КАС України      касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії у службовому відрядженні в період з 15.05.2024 до 17.05.2024 постанова суду складена в повному обсязі   21 травня 2024 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Капустинський М.М.