УХВАЛА

08 квітня 2024 року 
м. Київ

справа №540/1662/21
адміністративне провадження № К/990/10687/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу адвоката Гонтар Поліни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову П`ятого  апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року 
у справі № 540/1662/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду за період з 18.04.2020 року по 28.08.2020 року у розмірі 166155,90 грн з обов`язковим утриманням податків та зборів.
08 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання Державної судової адміністрації України протягом 30 днів з дня отримання ухвали у вказаній справі подати звіт про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №540/1662/21.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №540/1662/21; зобов`язано Державну судову адміністрацію України протягом тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №540/1662/21.
Постановою П`ятого  апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року ухвалено у справі постанову, якою скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року та ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, представник позивача подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною другою статті 328 КАС України встановлений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції  про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пункті 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої   статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, законодавцем визначено, що особа може скористатись правом на касаційне оскарження судових рішень виключно у визначених цим Кодексом випадках.
Частина друга   статті 328 КАС України   містить вичерпний перелік ухвал суду першої після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Таким чином, постанова П`ятого  апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року, прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, не відноситься до переліку, встановленому частиною другою   статті 328 КАС України, і не підлягає касаційному оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої   статті 333 КАС України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями   328,   333 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Гонтар Поліни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову П`ятого  апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі № 540/1662/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                          М. В. Білак

                                                                                                                  Ж. М. Мельник-Томенко