ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1374/24 Справа № 202/4683/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 травня 2024 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу захисника Саленка Олександра Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
При обставинах зазначених в протоколі, 22.03.2024 року о 08 год. 03 хв. в м. Дніпро по вул. Кривоноса, 140А, водій ОСОБА_1 керував авто Daewoo н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на прилад Alcotest 6820, на що останній відмовився на камеру 475534, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Саленко О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в порушення ч. 1 ст. 268 КУпАП розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 .
Вказує, що викладена у протоколі об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимогам п. 2.5, 2.9 ПДР України.
Також зазначає, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Також вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, працівники поліції його не зупиняли.
Посилається на порушення правниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник Саленко О.М. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, рапортом працівника поліції.
Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
З відеозапису вбачається як працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп”яніння на що останній відмовляється, а тому доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та те, що правниками поліції порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, є неспроможними.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, працівники поліції його не зупиняли спростовуються рапортом працівника поліції відповідно до якого 22.03.2024 року було отримано виклик що водій керує Деу Ланос н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Під час патрулювання даний транспортний засіб було помічено та зупинено.
Не довіряти діям працівників поліції, під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, у суду апеляційної інстанції немає.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 , як особи, що керувала транспортним засобом, від проходження огляду був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, суддя, оцінивши кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, визнав їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для того, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 ПДР України.
Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції відносно ОСОБА_1 . 
Таким чином, постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Саленка Олександра Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , — залишити без задоволення.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун