П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 488/5069/23	
                                                                                                                        Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Я. А.
                                                                                                                                  Час і місце ухвалення:  м. Миколаїв

         Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
                          головуючого  –  Лук`янчук О.В.
                          суддів              –  Бітова А. І.
                                                        –  Ступакової І. Г.
                          при секретарі –  Качуренко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА № 00015207 від 27.11.2023 року про притягнення     ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що прийняте відповідачем рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності необґрунтованим, з огляду на те, що відповідно до Договору оренди транспортних засобів від 02.05.2022 року, ТОВ  НТКЗЕЛЕНИЙ ГАЙ в особі директора ОСОБА_1 , що діє на підставі Статуту, відповідно дододатку № 3 до договору оренди передала транспортний засіб автомобіль MAN TGX 18.400 д/н НОМЕР_1 знапівпричепом маркиRHKS  35/24AL д/н НОМЕР_2 , в строкове оплатне користування (оренду) ТОВ  Сільськогосподарське виробниче підприємство  Снігурівський колос, в особі директора ОСОБА_2 , що діє на підставі Статуту. На підставі зазначеного, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2024 року адміністративний позов     ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення  -  задоволено.
Скасовано постанову  Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА № 00015207 від 27.11.2023 року про притягнення     ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2  ст. 132-1 КУпАП  та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції  скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, що внесенню до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі  ЄДРТЗ) підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою  статті 132-1 КУпАП  лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Вказує, що  за відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі Державної служби України з безпеки на транспорті, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.  Зауважує, що невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (позивача).  
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ТОВ  НТКЗЕЛЕНИЙ ГАЙ в особі директора ОСОБА_1     є власником автомобіля  марки MAN TGX 18.400 д/н д/н НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , позивач ТОВ  НТКЗЕЛЕНИЙ ГАЙ в особі директора ОСОБА_1     є власником напівпричепу марки REISCHRHKS  35/24AL  д/н НОМЕР_2 ,  в графі «особливі відмітки» даного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказано: спеціалізований напівпричіп н/пр- самоскид.
Відповідно до Договору оренди транспортних засобів від 02.05.2022 року, ТОВ  НТКЗЕЛЕНИЙ ГАЙ в особі директора ОСОБА_1   , що діє на підставі Статуту, відповідно до додатку №3 до договору оренди,  передала транспортний засіб автомобіль MANTGX18.400  д/н НОМЕР_1 з напівпричепом  маркиRHKS  35/24AL д/н НОМЕР_2 , в строкове оплатне користування (оренду) ТОВ  Сільськогосподарське виробниче підприємство  Снігурівський колос, в особі директора ОСОБА_2 , що діє на підставі Статуту.
27.11.2023 року постановою Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті серія АА №00015207 позивача     притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.
Зі змісту постанови вбачається, що    позивачку, як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за те, що 24.11.2023 року о 21 год. 43 хв., за адресою М-03, км 81+000 Київська обл., допущено рух транспортного засобу марки MAN TGX 18.400 д/н НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених  п.22.5 Правил дорожнього руху  України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,2% (1.722 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м. або менше, відповідальність за яке передбачена ч.2  ст. 132-1 КупАП.
02.12.2023року  засобами Укрпоштипозивач отрималапостанову Державноїслужби Україниз безпекина транспортісерія    АА№ 00015207 від 27.11.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.
Відповідно до товарно-транспортної накладної серія № ЕА013028 від 24.11.2023року: автомобільний перевізник  -  ТОВ  Сільськогосподарське виробниче підприємство Снігурівський колос,  автомобіль-.400  д/н НОМЕР_1 , напівпричіп  -RHKS-35/24AL д/н НОМЕР_2 .
Позивачка вважає таку постанову протиправною, а тому звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачу при прийнятті оскаржуваного рішення слід було врахувати зміст права власності (володію, користуюсь, розпоряджаюся) та природу титульного власника, який фактично користувався автомобілем і саме він мав нести відповідальність за його перевантаження, а тому прийшов до висновку що наявні підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2  ст.132-1 КУпАП  та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
На підставі ч. 2  ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до  п. 22.5 ПДР  України, які затверджені  Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м. (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м.), за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м..
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т., здвоєні осі - понад 16 т., строєні осі - понад 22 т. або фактичною масою понад 40 т. (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т., здвоєні осі - понад 18 т., строєні осі - понад 24 т. або фактичною масою понад 44 т., а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т.) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Відповідно до ч. 2  ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян  у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Крім того, суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2  ст. 132-1 КУпАП, визначений приписами  ст. 14-3 КУпАП, за змістом яких адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті  122-2, частинами другою і третьою статті  132-1  цього  Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до  ст. 14-3 КУпАП  адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.
Згідно зі  статтею 279-7 КУпАП  відповідальна особа, зазначена у частині першій  статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:
така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;
особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1145  затверджений Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до п.3 якого підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.
За визначенням в п.2 цього Порядку № 1145 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до  статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення  відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до п. 14 Порядку №1145, внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється в сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належного користувача.
Апеляційний суд зазначає, що пунктами 17-27 Порядку №1145 визначений порядок подання заявниками відповідної заяви до сервісного центру МВС або електронної заяви.
Пунктами 30, 31 та 32 Порядку №1145 визначено порядок внесення відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички).
Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою  статті 132-1 КУпАП  лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.
За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб. Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком №1145. При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.
У разі, якщо належний користувач не звертається до сервісного центру МВС з відповідною заявою у визначеній Порядком №1145 формі, особа за якою заеєстрований транспортний засіб або представник юридичної особи не позбавлений можливості внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача через веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС або через Єдиний державний вебпортал електронних послуг особисто.
Таким чином, якщо відомості про належного користувача не внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідальність за частиною другою  статті 132-1 КУпАП  буде нести власник транспортного засобу.
Суд встановив, що власником транспортних засобів: MANTGX18.400  д/н НОМЕР_1 з напівпричепом  маркиRHKS  35/24AL д/н BE7856XF відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів є ТОВ  «НТКЗЕЛЕНИЙ ГАЙ» в особі директора ОСОБА_1 .  
Матеріали справи не містять доказів, які б надав позивач про внесення даних про належного користувача до ЄДРТЗ, а тому доводи скаржника про невірне визначення відповідальної особи колегією суддів відхиляються як необґрунтовані.
При цьому варто зауважити, що суд першої інстанції помилково вважає, що відповідальність за  статтею 132-1 КУпАП  несе автомобільний перевізник у розумінні  Закону України «Про автомобільний транспорт», не врахувавши вимоги, визначені  статтею 14-3 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд не приймає як належний доказ копії договорів оренди транспортних засобів, оскільки в даному випадку вони не впливають на статус позивача як відповідальної особи в розумінні наведених вище правових норм, так як в установленому порядку до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості про належного користувача вказаного транспортного засобу не вносились.
Докази того, що позивач, як власник транспортного засобу, вчиняв дії щодо внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку по суті спірних правовідносин про наявність підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, як відповідальної особи, зазначеної у  статті 14-3 цього КУпАП, у даному випадку власника транспортного засобу  .
Згідно п.2 ч.1  статті 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1  статті 317 КАС України  - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позовних вимог.
Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5  ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягаєНачало формы
Керуючись ст. ст. 308, 310, ст.315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.
Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2024 року скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.                                                             
                                                       Повний текст постанови складено та підписано 11 червня 2024 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова