УХВАЛА

16 травня 2024 року  
м. Київ
справа №160/20209/23
адміністративне провадження №К/990/13655/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Прокопенка О. Б.,  Соколова В.М., 
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
У С Т А Н О В И В:
08 листопада 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 32 000,00 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задоволено частково.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 копійок).
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху для надання доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року повернуто заявнику.
Не погоджуючись з ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2024 року, військова частина НОМЕР_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, подавши її за допомогою підсистеми «Електронний суд» 09 квітня 2024 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору.
Вказану ухвалу відповідно до довідки про доставку електронного листа  отримано представником відповідача, 22 квітня 2024 року о 20:00. 
Частиною шостою статті 251 КАС України передбачено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, враховуючи вищевикладене, скаржник 23 квітня 2024 року отримав ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги про без руху. 
06 травня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію про сплату судового збору.
Отже, скаржник виконав вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги про без руху від 22 квітня 2024 року, а додані до заяви про усунення недоліків касаційної скарги документи вказують на обставини, за яких, встановлений Судом строк для усунення недоліків може бути продовжений за ініціативною суду до його фактичного виконання - 06 травня 2024 року.
Так, предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги. 
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку може бути оскаржена, зокрема, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги 
Абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Постановляючи ухвалу про без руху від 19 грудня 2023 року, суд апеляційної інстанції зазначив, що заявник не надав доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів та запропонував останньому надати апеляційну скаргу, оформлену у відповідності до статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги.
Постановляючи вже оскаржувану ухвалу від 20 березня 2024 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що будь-яких заяв чи клопотань на виконання ухвали суду або продовження строку для усунення недоліків від скаржника не надходило, тому застосувавши частину другу статті 298 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України, повернув апеляційну скаргу відповідачеві. 
Водночас заявник касаційної скарги зазначає, що він направив матеріали апеляційної скарги з усіма додатками представнику позивача адвокату Співак Вікторії, про що суду було повідомлено відповідною заявою на виконання ухвали. Як вказує відповідач, він  у повному обсязі виконав покладений на нього апеляційним судом обов`язок. 
Разом з цим скаржник зазначає, що представник позивача зареєстрована у системі «Електронний суд», а апеляційна скарга подавалась відповідачем за допомогою такої системи, і відповідно, представник позивача була ознайомлена зі змістом такої скарги. Отже, на думку скаржника,  жодних порушень прав позивача відповідачем не було порушено, а апеляційний суд, виносячи ухвалу про повернення апеляційної скарги, формально підійшов до розгляду питання призначення апеляційної скарги відповідача по суті.
Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, правильності застосування пункту 2 частини п`ятої  статті 296 КАС України щодо обов`язку апелянта надавати докази надсилання копії апеляційної скарги та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи,  а також правильності застосування частини другої статті 298 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України щодо підстав повернення апеляційної скарги. 
Керуючись статтями 121, 248, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Продовжити строк виконання ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху від 22 квітня 2024 року до її фактичного виконання. 
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
3. Витребувати справу №  160/20209/23 із Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
4. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.
5. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему "Електронний суд" у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
6. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                      С.А. Уханенко
Судді:                                                                                          О.Б. Прокопенко 
                                                                                          В.М. Соколов