УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/13718/16-ц Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М. 
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Павицької Т.М.,
суддів                 Трояновської Г.С., Талько О.Б.

за участю секретаря судового засідання                Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/13718/16-ц за скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за апеляційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк»  на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Полонця С.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із скаргою на дії ДВС, у якій просило: 
- визнати поважною причиною пропуску строку звернення до суду та поновити пропущений строк із скаргою на рішення державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження №59224088;
- визнати незаконними та протиправними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо закінчення виконавчого провадження №59224088;
- зобов`язати начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №59224088.
В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №59224088 з примусового виконання виконавчого листа по справі №295/13718/16-ц від 17.10.2018, що видав Богунський районний суд м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11098449000 від 20.12.2006 в розмірі 14 464,81 долар США, що за курсом НБУ станом на 04.04.2018 становить 380 851,21 грн та пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 3061,72 грн., а також судовий збір в розмірі по 2799,70 грн з кожного. Вказує, що 31.05.2019 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №59224088. Зазначає, що у зв`язку з тим, що копії документів виконавчого провадження №59224088, які мають бути доведені до сторін виконавчого провадження на адресу АТ «УкрСиббанк» не надходили, до відділу ДВС було надіслано декілька клопотань щодо стану виконавчого провадження, а саме: 04.08.2021, 27.01.2022, 06.03.2023, 17.05.2023, 21.08.2023. Вказує, що 28.08.2023 засобами поштового зв`язку отримано лист за №96263 відділу ДВС разом із копією постанови про закінчення виконавчого провадження №59224088 від 25.05.2021. Зазначає, що стягувачем АТ «УкрСиббанк» очікувалося зовсім інше завершення стадії судового провадження, стягнута з боржника сума значно менша ніж сума боргу визначена судовим рішенням, тому 07.09.2023 банк звернувся зі скаргою на дії ДВС у порядку ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження». Стверджує, що жодних документів за вимогою скарги щодо перевірки законності виконавчого провадження на адресу АТ «УкрСиббанк» не надходило. Зазначає, що 27.02.2024 банком отримано відповідь, згідно якої начальником відділу не надано правової оцінки діям підпорядкованого державного виконавця, явні порушення з боку останнього залишив поза увагою, до своїх прямих обов`язків передбачених ст. 74 Закону та Інструкції віднісся формально. 
Вказує, що до отримання листа начальника відділу ДВС від 27.02.2024 №45176 представник стягувача сподівався на зовсім протилежний результат щодо розгляду його скарги, перебував в омані вважаючи обраний спосіб захисту свого порушеного права дієвим, а отже така обставина може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки виникла об`єктивно незалежно від волі особи, яка пропустила строк. Зазначає, що у виконавчому провадженні №59224088 з виконання виконавчого листа державний виконавець повинен був врахувати офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу, чого ним не було здійснено. Вважає, що такі неправомірні дії та рішення державного виконавця призвели до зовсім протилежного завершення стадії виконання судового рішення ніж те, на яке очікував стягувач. Враховуючи викладене просило задовольнити скаргу в повному обсязі.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03 квітня 2024 року клопотання АТ «УкрСиббанк» про поновлення пропущеного строку на подання скарги залишено без задоволення. Скаргу АТ «УкрСиббанк» на дії державного виконавця залишено без розгляду та повернуто заявникові.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції АТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а скаргу направити до Богунського районного суду м. Житомира для продовження розгляду.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що АТ «УкрСиббанк» не погоджуючись з висновками державного виконавця, які грубо порушують права і законні інтереси як стягувача, представник стягувача оскаржив дії державного виконавця в порядку ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» до начальника Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зазначає, що скарга була надіслана засобами поштового зв`язку – 07.09.2023 за вих. №878/23 у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто в передбачений законом 10-денний строк. Вказує, що 27.02.2024 банком отримано копію листа начальника відділу ДВС щодо проведеної перевірки за скаргою від 07.09.2023. Зазначає, що 08.03.2024 АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду зі скаргою, тобто на 10 день з моменту отримання відповіді на скаргу від 07.09.2023. Вважає, що строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця необхідно відраховувати з 27.02.2024. Зазначає, що у даному випадку подією, є обізнаність особи, яка дізналася про безперспективність обраного способу поновлення порушення її права саме 27.02.2024, хоча й таке порушення відбулося внаслідок прийнятого державним виконавцем протиправного рішення 25.05.2021, є такою обставиною, що може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11098449000 від 20.12.2006 в розмірі 14 464,81 долар США, що за курсом НБУ станом на 04.04.2018 становить 380 851,21 грн та пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 3061,72 грн., а також судовий збір в розмірі по 2799,70 грн з кожного.
На виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №59224088 щодо боржника ОСОБА_1 .
Постановою головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Расеньчук К.М. від 25 травня 2021 року виконавче провадження №59224088 було закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Постановляючи ухвалу про залишення скарги АТ «УкрСиббанк» на дії державного виконавця без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, зазначені заявником в скарзі, а саме оскарження дій державного виконавця начальнику органу державної виконавчої служби та сподівання на зовсім протилежний результат щодо розгляду його скарги, перебування в омані, вважаючи обраний спосіб захисту свого порушеного права дієвим, не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для звернення заявника до суду зі скаргою у визначений законом десятиденний строк, в тому числі засобом поштового чи електронного зв`язку, та не є поважними причинами пропуску такого строку. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що заявником подано скаргу до суду лише 08.03.2024 майже через півроку після отримання постанови про закінчення виконавчого провадження, з пропуском десятиденного строку, встановленого законом, без поважних причин.
Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує наступне.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, і відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 449 ЦПК.
Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, що подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.
Так, у ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
У скарзі АТ «УкрСиббанк» посилалося на те, що постанову державного виконавця від 25 травня 2021 року про закінчення виконавчого провадження банк не отримував, а отримав лише 28 серпня 2023 року, після чого 07.09.2023 звернувся до начальника органу державної виконавчої служби зі скаргою на дії державного виконавця, а також із клопотаннями за скаргою на дії державного виконавця 13.12.2023 та 05.02.2024, відповідь на які тримав лише 27.02.2024.
Колегією суддів встановлено, що постанова головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Расеньчук К.М. про закінчення виконавчого провадження №59224088 була винесена – 25 травня 2021 року.
Відомості про дату надсилання постанови державного виконавця та вручення її стягувачу матеріали справи не містять.
Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що заявник неодноразово звертався до органів державної виконавчої служби із клопотаннями щодо ходу виконавчого провадження №59224088, зокрема у серпні 2021 року, не отримавши відповіді на клопотання про хід виконавчого провадження від 04.08.2021, заявник повторно звернувся до виконавчої служби у січні 2022 року.
В подальшому, заявник, не отримавши відповіді на клопотання про хід виконавчого провадження №59224088 від 21.01.2022, повторно звернувся до виконавчої служби у березні 2023 року.
Також, не отримавши відповіді на клопотання про хід виконавчого провадження №59224088 від 06.03.2023, повторно звернувся до виконавчої служби із клопотанням про надсилання документів виконавчого провадження №59224088 у травні 2023 року.
В подальшому, не отримавши відповіді на клопотання про надсилання документів виконавчого провадження №59224088 від 17.05.2023, повторно звернувся до виконавчої служби у серпні 2023 року.
28 серпня 2023 року за Вих. №96263 АТ «УкрСиббанк» було надано відповідь на клопотання про надсилання документів виконавчого провадження №59224088 від 21.08.2023 та направлено постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.05.2021.
Згідно відмітки на поштовому конверті та витягу з офіційного сайту АТ «Укрпошта» зазначена вище відповідь разом з постановою про закінчення виконавчого провадження від 25.05.2021 надійшла на адресу банку – 04.09.2023.
07 вересня 2023 року АТ «УкрСиббанк» звернулося зі скаргою на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до начальника Богунського ВДВС у м. Житомирі Савіної Н.П.
В подальшому, не отримавши відповіді на скаргу від 07.09.2023, заявник звернувся до виконавчої служби із клопотанням про надання інформації про результати розгляду скарги на дії державного виконавця у грудні 2023 року.
Не отримавши відповіді на клопотання про результати розгляду скарги на дії державного виконавця від 13.12.2023, заявник повторно звернувся до виконавчої служби із клопотанням про надання інформації про результати розгляду скарги на дії державного виконавця у лютому 2024 року.
І лише 27.02.2024 за Вих. №45161 банку було надано відповідь про результати розгляду скарги на дії державного виконавця.
Скарга на дії державного виконавця була подана до суду – 12 березня 2024 року.
Зазначене вище свідчить про те, що заявник проявив себе, як сумлінний стягувач, який цікавився ходом виконавчого провадження.
Суд першої інстанції не дав жодної оцінки вказаним доводам, не перевірив коли скаржник дізнався про порушення його прав, за захистом яких він звернувся до суду, а, відтак, дійшов передчасного висновку про не дотримання процесуальних строків, визначених статтею 449 ЦПК України.
Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року у справі №761/33869/14-ц дійшов висновку про те, що, виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».
За таких обставин, висновки суду про повернення скарги без розгляду є передчасними, ухвала суду постановлена без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).
З урахуванням вищевикладеного та положень статті 379 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 квітня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Дата складення повного судового рішення 16 травня 2024 року.

Головуючий 

Судді