ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року	Львів	Справа № 380/27843/23 пров. № А/857/4829/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                    Хобор Р.Б.,
суддів                                                                         Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.                     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року, ухвалене суддею Кухар Н.А. у м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 380/278434/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про компенсацію втрати частини доходів, 

                                                    В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, за весь час затримки виплати з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати 28 жовтня 2023 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, з січня 2016 року по день фактичної виплати 28 жовтня 2023 року.
13 лютого 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.
Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010 № 889, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, за весь час затримки їх виплати з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати 28 жовтня 2023 року.
Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010 № 889, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати 28 жовтня 2023 року.
Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачена 28.10.2023 року.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що позивач пропустив строк звернення до суду та окрім того, відповідач зауважує, що не може здійснювати платежі, якщо на відповідні цілі відсутні бюджетні асигнування.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 09.08.2018 року виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення частини.
11.05.2023 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі № 380/6031/23, яким, зокрема, зобов`язав військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги, виплаченої у 2016 році, грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 рр. та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі № 380/6031/23 скасовано в частині позовних вимог виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги, виплаченої у 2016 році, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення. У іншій частині апеляційний суд залишив рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року без змін.
28 жовтня 2023 року на виконання вказаного вище рішення, відповідач перерахував позивачу щомісячну додаткову грошову винагороду обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення в сумі 87281,17 грн. При цьому, компенсацію втрати частини доходів позивачу не виплатив.
Перед виплатою щомісячної додаткової грошової винагороди обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення, позивач 28.09.2023 року звертався до відповідача із заявою, в якій просив виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термін виплати частини грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день її фактичної виплати, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі № 380/6031/23.
Листом від 04.10.2023 відповідач повідомив позивача, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термін виплати частини грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року, на виконання Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі № 380/6031/23,  буде виплачена при надходженні коштів.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Статтею 1 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) передбачено те, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно зі статтею 2 Закону № 2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
За змістом статті 3 Закону № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до статті 4 даного Закону, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. 
Пунктами 2, 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19.
Апеляційний суд встановив те, що відповідач виплатив позивачу заборгованість щомісячної додаткової грошової винагороди, обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 87281,17 грн. - 28.10.2023 року.
Тобто, відповідач порушив строки виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення, за період з 28 лютого 2018 року по 28 жовтня 2023 року.
Отже, відповідач, одночасно із виплатою суми заборгованості мав обов`язок виплати позивачу суму компенсації втрати частини доходів за період з 28.02.2018 року по 28.10.2023 року, однак не виконав його.
Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходу з 01 січня 2016 року, тобто з місяця коли мала бути нарахована та виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода, обчислена з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2022 року в справі № 460/4765/20.
Суд першої інстанції зробив вірний висновок про право позивача на компенсацію втрати частини доходів, однак, суд неправильно встановив, що відповідач має обов`язок здійснити виплату позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 01 січня 2016 року по 28 жовтня 2023 року.
Тому, підводячи підсумок наведеного, апеляційний суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, шляхом:
-          визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів, за період з 28 лютого 2018 року по 28 жовтня 2023 року, у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення;
-          зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів, за період з 28 лютого 2018 року по 28 жовтня 2023 року,  у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення.
При цьому, апеляційний суд, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне, на підставі статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів, за період з 28 лютого 2018 року по 28 жовтня 2023 року,  у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на наведені вище міркування, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги такими, що частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення адміністративного позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то розподіл судового збору не проводиться.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 380/27843/23 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів, за період з 28 лютого 2018 року по 28 жовтня 2023 року,  у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів, за період з 28 лютого 2018 року по 28 жовтня 2023 року, у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, обчисленої з урахуванням індексації грошового забезпечення.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель