П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/180/23	

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,
повний текст судового рішення
складено 26.10.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської обласної прокуратури на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вільнозапорізької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 30.11.2021 року № 189,-

В С Т А Н О В И В :
У січні 2023 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вільнозапорізької сільської ради (відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення XI сесії VIII скликання Вільнозапорізької сільської ради від 30.11.2021 року № 189 «Про визначення і затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та надання дозволу на виготовлення відповідної документації» в частині, що стосується включення земельної ділянки, кадастровий номер 4824581200:04:000:0471, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах, та затвердження такого переліку стосовно даної земельної ділянки.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що рішення XI сесії VIII скликання Вільнозапоріжської сільської ради від 30.11. 2021 року «Про визначення і затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та надання дозволу на виготовлення відповідної документації" в частині що стосується включення земельної ділянки, кадастровий номер 4824581200:04:000:0471, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах, та затвердження такого переліку стосовно даної земельної ділянки є протиправним, оскільки вищевказана земельна ділянка не сформована, оскільки рішенням не було визначено про проведення земельних торгів, надано дозвіл на розробку документації із землеустрою, в тому числі з метою зміни цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер4824581200:04:000:0471, оскільки дана земельна ділянка є землями запасу тобто її цільове призначення ще не змінено (зазначено УІЦПЗ-16.00 згідно з яким земельна ділянка віднесена до земель запасу), в графі де має бути зазначена інформація про форму власності земельної ділянки, така інформація відсутня, а відтак не є об`єктом цивільного обороту, внаслідок чого остання безпідставно була включена до спірного рішення як земельна ділянка, права оренди на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону.
Рішенням Миколаївського кружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року, позов ОСОБА_1 , задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення XI сесії VIII скликання Вільнозапорізької сільської ради від 30.11.2021 року № 189 «Про визначення і затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та надання дозволу на виготовлення відповідної документації» в частині, що стосується включення земельної ділянки, кадастровий номер 4824581200:04:000:0471, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах, та затвердження такого переліку стосовно даної земельної ділянки.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Вільнозапорізької сільської ради (вул. Москаленка, 35, с. Вільне Запоріжжя, Баштанський район, Миколаївська область, 55650, код ЄДРПОУ 04375671)   на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, на зазначене судове рішення Миколаївська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду , викладених у рішенні суду обставинам справи, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування скарги вказує, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 ґрунтується лише на позиції позивача, яка не підкріплена жодним належним, допустимим та достатнім доказом незаконності рішення Вільнозапорізької сільської ради в оскаржуваній частині, при цьому належної оцінки дійсним обставинам справи судом не надано.
Скаржник зауважує, що приймаючи рішення, яким було визначено та затверджено перелік земельних ділянок, призначених для продажу права оренди на земельних торгах, Вільнозапорізька сільська рада діяла як уповноважений на розпорядження комунальними землями орган, від імені та в інтересах територіальної громади села. 
У свою чергу суд, скасовуючи рішення відповідача, аналізуючи приписи ст. 136 ЗК України, суд першої інстанції вважав, що відповідач припустився порушення процедури включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, оскільки в оскаржуваному рішенні не зазначено форму власності земельної ділянки. 
Втім, як звертає увагу скаржник, безпосередньо зі змісту рішенні сільської ради вбачається, що спірна земельна ділянка є сформованою, у розумінні ст. 79-1 ЗК України – має визначену площу та кадастровий номер; відноситься до земельних ділянок комунальної власності. Вільнозапорізька сільська рада набула право власності на указану земельну ділянку саме внаслідок передачі її від держави та на момент прийняття спірного рішення мала повноваження розпоряджатись такою ділянкою. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4824581200:04:000:0471 зареєстровано за Вільнозапорізькою сільською радою 11.01.2024 на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». Водночас, навіть відсутність державної реєстрації речового права на спірну земельну ділянку не впливає на обставини виникнення та наявності права комунальної власності на неї. 
17.04.2024р. від Миколаївської обласної прокуратури надійшло клопотання із додатковими поясненнями апелянта щодо наявності рішення від 04.03.2024р. Миколаївського окружного адміністративного суду у справі №400/1094/22, яким у позові ОСОБА_1 до Вільнозапорізької сільської ради про визнання протиправним та скасування пункту 3 рішення XII сесії VIII скликання Вільнозапорізької сільської ради від 21.12.21 р. № 283, яким сільською радою відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 6 га, кадастровий номер 4824581200:04:000:0471, розташованої в межах території Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Ростовець) за його клопотанням від 17.02.21 р. про безоплатну приватизацію земельної ділянки, та зобов`язання відповідача надати відповідний дозвіл – відмовлено.
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, 17.02.2021 року позивач звернувся до Вільнозапорізької сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме із земельної ділянки площею 6 га, кадастровий номер 4824581200:04:000:0471, розташованої в межах території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Ростовець).
Листом від 25.03.2021 року № 339/04.10 відповідач повідомив позивачу, що питання про розгляд заяви позивача було включено до порядку денного сесії Вільнозапорізької сільської ради. На сесії сільської ради, яка відбулась 11.03.2021 року, було оголошено вищезазначену заяву та поставлено питання про її розгляд на голосування. За результатами проведеного голосування, присутні на сесії депутати Вільнозапорізької сільської ради утрималися від голосування.
Не погоджуючись з такою бездіяльністю Вільнозапорізької сільської ради щодо розгляду його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 року у справі № 400/2987/21 за позовом ОСОБА_1 до Вільнозапорізької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, що набрало законної сили з 30.12.2021 року, окрім іншого, зобов`язано Вільнозапорізьку сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.02.2021 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 6 га, кадастровий номер 4824581200:04:000:0471. що розташована в межах території Вільнозапорізької сільської ради (за межами населених пунктів, поблизу с. Ростовець), з урахуванням висновків суду.
Пунктом 3 рішення XII сесії VIII скликання Вільнозапорізької сільської ради від 21.12.2021 року № 283 «Про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про безоплатну приватизацію земельної ділянки», оприлюдненого на офіційному веб-сайті відповідача, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 17.02.2021 р. про безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки комунальної власності. кадастровий номер 4824581200:04:000:0471, що розташована поблизу с. Ростовець. –відмовлено, у зв`язку із включенням цієї земельної ділянки до переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах.
Відповідно до рішення XI позачергової сесії VIII скликання Вільнозапорізької сільської ради від 30.11.2021 року № 189 «Про визначення і затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та надання дозволу на виготовлення відповідної документації», за яким:
- включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах, земельні ділянки, розташовані на території Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району;
- затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (оренда, емфітевзис) у формі аукціону окремими лотами згідно додатку 1 (у пункті 26 даного переліку земельних ділянок по Вільнозапорізькій сільській раді значиться земельна ділянка площею 6 га, кадастровий номер 4824581200:04:000:0471);
- надано дозвіл Вільнозапорізькій територіальній громаді в особі сільського голови на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (згідно з додатком 1 до даного рішення), з метою підготовки лотів для продажу на земельних торгах;
- визначено Вільнозапорізьку сільську раду організатором земельних торгів;
- доручено Вільнозапорізькому сільському голові укласти договір на підготовку лотів та проведення земельних торгів.
Позивач не погодився з правомірністю включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону та звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення в оскаржуваній позивачем частині є таким, що прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та необґрунтовано, що має своїм правовим наслідком визнання його протиправним та нечинним.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як визначено ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
У відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються в тому числі на таку категорію, як землі сільськогосподарського призначення.
За правилами ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Як визначено ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ч.6 ст.118 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Частиною 7 статті 116 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
З викладених правових норм слідує, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №813/481/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №527/43/17, від 25 лютого 2019 року у справі №347/964/17 та від 22 квітня 2019 року у справі №263/16221/17.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, згідно приписів ст. 136 ЗК України слідує, що наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
У відповідності до приписів ч.ч.1-3 ст.136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.
У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.
Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 136 ЗК України підготовка лотів до проведення земельних торгів включає державну реєстрацію земельної ділянки.
Виходячи з викладеного слідує, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому, фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2019 року у справі №815/905/17.
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач – ОСОБА_1 звернувся до відповідача з метою відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме із земельної ділянки площею 6 га, кадастровий номер №4824581200:04:000:0471, розташованої в межах території Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с.Ростовець).
При цьому, рішенням XI сесії VIII скликання Вільнозапорізької сільської ради від 30.11.2021 №189 Про визначення і затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та надання дозволу на виготовлення відповідної документації земельну ділянку, кадастровий номер 4824581200:04:000:0471 включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах.
Пунктом 3 рішення XII сесії VIII скликання Вільнозапорізької сільської ради від 21.12.2021 № 283 позивачу відмовлено у задоволенні про безоплатну приватизацію земельної ділянки у зв`язку із включенням цієї земельної ділянки до переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах.
Колегія суддів звертає увагу на висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 04.09.2020 у справі №440/1176/19 про те, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності може бути невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Своєю чергою, невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів також може полягати у тому, що відповідно до статей 124, 134 ЗК України в особи відсутнє право на отримання бажаної земельної ділянки на неконкурентних засадах без проведення земельних торгів.
Верховний Суд розглядав справи, де поставало таке ж питання, і у постанові від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17 дійшов висновку, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
У подальшому, вказана правова позиція була підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема, від 23.01.2020 у справі № 620/1058/19, від 28.10.2020 у справі № 819/1976/17, від 22.10.2020 у справі № 815/7279/16, від 29.03.2021 у справі № 2040/6485/18, від 13.04.2021 у справі № 818/1470/18, від 29.10.2021 у справі №340/1039/20, від 29.11.2021 у справі № 340/1037/20, від 15.07.2021 року у справі №520/3930/19, від 25.05.2022 у справі № 620/1060/21, від 18.01.2023 у справі №580/1300/22, від 30.01.2023 у справі №120/1157/22-а та від 29.03.2023 у справі №120/4279/22.
Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такої правової позиції.
Отже, оскільки на момент розгляду заяви/клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, земельна ділянка, якої стосувалася заява, була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах. Тому, в силу приписів частини п`ятої статті 136 ЗК України це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 12.07.2023 по справі № 340/21/20, від 12.07.2023 по справі № 340/20/20.
Так, у спірних правовідносинах відповідач виступав організатором земельних торгів щодо земельної ділянки комунальної власності та вживав організаційних заходів щодо проведення земельних торгів, зокрема здійснив відбір земельних ділянок з метою продажу прав на них на конкурентних засадах, про що було прийнято рішення від 30.11.2021 №189 Про визначення і затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та надання дозволу на виготовлення відповідної документації.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів констатує, що оскаржуване рішення від 30.11.2021 №189 Про визначення і затвердження переліку земельних ділянок призначених для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами та надання дозволу на виготовлення відповідної документації прийняте Вільнозапорізькою сільською радою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Миколаївської обласної прокуратури – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі №400/180/23 – скасувати.
Ухвалити у даній справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити повністю.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		Т.М. Танасогло	
Судді	  	О.О. Димерлій   Ю.В. Осіпов