ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3260/23  Номер провадження 22-ц/814/1430/24	Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Чумак О.В., 
суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.
за участю секретаря Галушко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Скиби Віктора Борисовича, який представляє позивача ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 листопада 2023 року, по справі за позовом  ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом.
Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів

встановила:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом. 
В обґрунтування позову вказує, що 04.07.2000 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу АВК № 847352 він продав ОСОБА_2 належні йому 3/5 частки домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та розташоване земельній ділянці площею 451 кв. м. із земель державного фонду. 29.11.2000 його мати ОСОБА_3 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу АВО № 147512 купила у ОСОБА_4 інші 2/5 частки домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та розташоване земельній ділянці площею 451 кв. м. із земель державного фонду. Право власності ОСОБА_3 на 2/5 частки було зареєстроване 21.12.2000 в Кременчуцькому МБТІ у реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 813. Домоволодіння у цілому складалося з двох окремих житлових будинків «А,а» і «Б,б» та відповідних до цих будинків господарських будівель і споруд. 
До складу 3/5 часток домоволодіння, власницею яких є ОСОБА_2 , входить окремий житловий будинок «Б,б», вбиральня «И» та огорожа № 1. До складу 2/5 часток, власницею яких була ОСОБА_3 входив окремий житловий будинок «А,а», вбиральня «В», льох «Е», гараж «Ж», колодязь «К», огорожа № 2. Житлові будинки обладнані окремими входами як до будинків так і на подвір`я цих будинків. Житлові будинки, господарські будівлі і споруди у спільному користуванні співвласників не перебували. 
Земельна ділянка площею 451 кв.м юридично перебувала у користуванні обох співвласників, але фактично користування земельною ділянкою здійснювалося у відповідності до часток кожного співвласника з урахуванням розташування відокремлених житлових будинків та господарських будівель і споруд. 
В подальшому, у зв`язку з тим, що житловий будинок «А,а», який входив до складу 2/5 часток, що належала ОСОБА_3 був 1895 року забудови, неодноразово ремонтувався та зі спливом терміну його експлуатації ремонту не підлягав, ОСОБА_3 вирішила побудувати новий житловий будинок «Г» на місці старого «А,а». 
13.07.2006 року рішенням виконавчого комітенту Крюківської районної ради за № 400 пунктом 1 ОСОБА_3 був наданий дозвіл виконати будівництво нового житлового будинку розміром 10,40 х 6.70 м. та нежитлової прибудови розміром 2.00 х 2.00 м. в садибі по АДРЕСА_1 , за погодженням головного архітектора міста. 
Відповідно до п. 2 ОСОБА_3 необхідно було одержати у відділі архітектури Крюківського райвиконкому генеральний план з показом місця будівництва житлового будинку та нежитлової прибудови до житлового будинку. 
Згідно з п. 3 ОСОБА_3 була зобов`язана розпочати будівництво нового будинку після одержання дозволу на будівельні роботи в інспекції держаного архітектурно-будівельного контролю. Однак за дозволом на будівельні роботи ОСОБА_3 в інспекцію ДАБК не звернулася та почала будівництво без такого дозволу. 
Старий будинок «А,а» був знесений та на його місці у 2007 році був побудований новий будинок «Г» та прибудова «г». Прибудова «г1» була побудована у 2013 році. Будинок був обладнаний комунікаціями електропостачання, водопостачання та газопостачання згідно до проектів відповідних комунальних підприємств м. Кременчука. 
За життя ОСОБА_3 , маючі відповідні права та обов`язки забудовника, питання щодо будівництва нового будинку без дозволу на будівельні робот не вирішила та не передала новозбудований будинок для прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яку прийняв позивач ОСОБА_1 шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Спірідович Н.В. від 27.08.2019 року та цього ж дня заведена спадкова справа за № 64657757 у спадковому реєстрі та за № 87-2019 у нотаріуса. 
Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем. Інших спадкоємців відповідно до ст. 1241 ЦК України не має. 12.02.2020 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом щодо банківських вкладів спадкодавця ОСОБА_3 . Крім того постановою нотаріуса від 12.02.2020 року відмовлено у вчинені нотаріальних дій ОСОБА_1 , як спадкоємцю, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок «Г,г,г1» за відсутністю правовстановлюючих документів на новостворене нерухоме майно. 
Відповідно до довідки КП «КМБТІ» за № 61/98 від 13.01.2020 року станом на 28.12.2012 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано: за ОСОБА_3 2/5 частки, за ОСОБА_2  3/5 частки. Без дозвільних документів побудований житловий будинок «Г», прибудови «г», «г1» загальною площею 66,6 кв. м., житловою 25,5 кв. м. Житловий будинок «А,а», загальною площею 45,3 кв. м., житловою 17,7 кв. м., вбиральня літ. «В», гараж літ. «Ж» знесені. 
У зв`язку з тим, що усі об`єкти нерухомого майна, що розташовані у домоволодінні АДРЕСА_1 до початку будівництва нового будинку юридично перебували у спільній частковій власності двох співвласників, а фактично це майно було поділене між співвласниками та визначений порядок користування земельною ділянкою, про що було зазначено вище, співвласниця ОСОБА_2 з метою поділу часток співвласників у справі спільної часткової власності, у 2020 році звернулася в Крюківський районний суд м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1 як спадкоємця співвласника ОСОБА_3 про поділ часток у праві спільної часткової власності, про що було винесено рішення. 
Вказує, що спадкодавець ОСОБА_3 право власності на новостворений нею будинок «Г,г,г1» не набула, оскільки будинок будувала без дозволу на виконання будівельних робіт, а після закінчення будівництва будинок для прийняття в експлуатацію не передала, тому зазначений об`єкт нерухомого майна не входить до складу спадщини. 
Посилається на те, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 мала діючі права і обов`язки забудовника нерухомого майна, які входять до складу спадщини та успадковані ним, ОСОБА_1 . Також у порядку спадкування до нього перейшло право користування земельною ділянкою, на якій був розташований старий житловий будинок «А,а», а на даний час розташований новий житловий будинок «Г,г,г1». 
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 листопада 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом відмовлено.
З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. 
Апелянт вважає, що стороною позивача доведено належними, допустимими і достатніми доказами факт набуття спадкодавцем ОСОБА_3 статусу прав і обов`язків забудовника, та, відповідно, включення майнових прав до складу спадщини. Також вважає доведеним факт, що ОСОБА_3 мала право користування земельною ділянкою, на якій було збудовано будинок. 
Зазначає, що рішення виконкому під № 400 від 13.07.2006, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на будівництво житлового будинку та нежитлової прибудови до житлового будинку на садибі по АДРЕСА_1 , приймалося на підставі права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно та права користування земельною ділянкою, на якій був розташований будинок «А» 1985 року побудови, яким користувалася виключно ОСОБА_3 . 
На виконання пунктів 1,2 рішення ОСОБА_3 отримала у відділі архітектури Кременчуцької міськради генплан садиби в масштабі 1:500 з показом місця будівництва будинку «Г» на земельній ділянці що перебувала у її користуванні, з визначенням розміру нового будинку і прибудови. Генплан погоджено головним архітектором Кременчуцької міської ради та головним спеціалістом відділу архітектури Крюківської районної ради м. Кременчука.
В матеріалах інвентаризаційної справи, які долучені до судової справи, міститься дозвіл, виданий ОСОБА_3 , як забудовнику на знесення старого будинку «А», який після отримання такого дозволу був знесений забудовником.
Посилається на те, що цей доказ судом першої інстанції не досліджено.
Зазначає, що судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що на аркуші справи 7 сторінки 1 технічного паспорта зазначено, що будинок «Г» прибудова «г» збудовано у 2007 році, прибудова «г1» у 2013 році. 
Судом не враховано що у технічних паспортах на будинки та деклараціях про готовність будинків до прийняття в експлуатацію не зазначаються початок будівництва та період будівництва, а зазначається рік побудови , так як рік побудови має правове значення. Так, у вказаних документах зазначено роки побудови індивідуальних садибних житлових будинків у період з 05.08.1992 по 09.04.2015 років. 
Представник позивача зазначає, що суд не взяв до уваги ту обставину, що рішення виконкому за №400 від 13.07.2006 є дозвільним документом на будівництво нового будинку «Г» замість старого будинку «А».
Дозвіл на виконання будівельних робіт та повідомлення про початок будівництва є похідними документами від дозволу на виконання будівельних робіт. Генплан садиби є проєктним документом з визначенням місця будівництва в межах території садиби на конкретній земельній ділянці забудовника з геодезичним відображенням в масштабі 1:500. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим.
У відповіді на відзив представник позивача просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У судове засідання з`явився представник відповідача в режимі відеоконференції. 
Позивач та його представник адвокат Скиба В.Б. не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК Укаїни.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_6 , яка з`явилась до суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду власними технічними засобами, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Згідно ст. 374 ч.1 п.2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ч.1 п.3,4 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Суд першої інстанції встановив, що за договором купівлі-продажу від 04.07.2000, який зареєстровано в реєстрі за № 1292, ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 купила 3/5 частини домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 14). Ці 3/5 частини домоволодіння належить продавцю ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, видано Кременчуцьким УЖКГ міської Ради Полтавської області 06.06.2000 року за р. № 25.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.11.2000, який зареєстровано в реєстрі за № 2354, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купила 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с. 15).
Згідно експертного висновку Державного пожежного нагляду Крюківського району м. Кременчук від 29.05.2006 № 760, державний пожежний нагляд Крюківського району м. Кременчука не заперечує проти будівництва нового житлового будинку літ. «Г» по АДРЕСА_1 при умові дотримання діючих будівельних норм та правил пожежної безпеки (а.с. 20).
Відповідно до висновку Кременчуцької міської санітарно-епідеміологічної станції про можливість розташування об`єкта № 5873/03-01 від 05.06.2006, можливо погодити будівництво нового житлового будинку літ. «Г» замість старого у приватному домоволодінні по АДРЕСА_1 (а.с. 21).
Згідно рішення від 13.07.2006 № 400 Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області Про дозвіл гр. ОСОБА_3 будівництва житлового будинку та нежитлової прибудови до житлового будинку на садибі по АДРЕСА_1 дозволили ОСОБА_3 виконати будівництво нового житлового будинку розміром 10.40х6.70 м. та нежитлової прибудови розміром 2.00х2.00 м. на садибі по АДРЕСА_1 з погодженням головного архітектора міста. Гр. ОСОБА_3 одержати у відділі архітектури Крюківського райвиконкому генплан з показом місця будівництва житлового будинку та нежитлової прибудови до житлового будинку на садибі по АДРЕСА_1 . Будівництво розпочати після одержання дозволу на будівельні роботи в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Контроль за виконанням цього рішення покласти на відділ архітектури виконавчого комітету районної ради (а.с. 22).
Відділом архітектури виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області затверджено генплан садиби з показом місця будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.04.2019 (а.с. 24).
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_3 02.04.2019 було заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 64657757 від 27.08.2019 (а.с. 25).
Приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. було видано позивачу ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 137, яка складається із вкладу з відповідними відсотками на депозитному рахунку, вкладу з відповідними відсотками на картковому рахунку, відсотки та компенсації за вкладом «Депозит плюс» (а.с.27).
Згідно відповіді № 1054/122-19 від 24.12.2019 Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, здійснивши перевірку в Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, було виявлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_3 не видавався (а.с. 28).
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2020 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ часток у праві спільної часткової власності задоволено. Припинено за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/5 частки житлового будинку літ. «Б б», вбиральні літ. «И», огорожу АДРЕСА_2 . 
Визнано за позивачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 2/5 частки житлового будинку літ. «Б б», вбиральні літ. «И», огорожу № 1, розташованих по АДРЕСА_1 . Припинено за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 3/5 частки житлового будинку літ. «А а», », вбиральні «В», льоху «Е», гаража «Ж», колодязя «К», огорожу № 2, розташованих по АДРЕСА_1 . Визначено за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/5 частки житлового будинку літ. «А а», вбиральні «В», льоху «Е», гаража «Ж», колодязя «К»., огорожу № 2, розташованих по АДРЕСА_1 (а.с. 33-36).
Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа № 2233), наявний план будинку садибного типу, літера «Б» загальною площею 40,9 кв.м. та будинку садибного типу, літера «Г» загальною площею 66,6 кв.м. (а.с.37-43).
Відповідно до звіту про оцінку майна від 08.08.2023 оціночна вартість об`єкта (житловий будинок, загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) без урахування ПДВ складає 120000 грн. (а.с. 44-48).
Згідно матеріалів цивільної та інвентарної справ, будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалося на місці розташування будинку літ. «А, а», який ОСОБА_3 за життя придбала у власність за договором купівлі-продажу від 29.11.2000.
Матеріали цивільної справи, а також інвентарної справи щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не містять інформації щодо часу початку будівництва, періоду будівництва будинку, а також доказів щодо дотримання ОСОБА_3 передбачених законом умов для здійснення будівництва житлового будинку та отримання необхідних дозвільних документів.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факту набуття спадкодавицею ОСОБА_3 статусу, прав та обов`язків забудовника, та, відповідно, включення вказаних майнових прав до складу спадщини, а також той факт, що остання мала право власності або право користування земельною ділянкою, на якій було збудовано будинок.
Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Як убачається з матеріалів справи, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу АВО № 147512, реєстровий номер 2345, від 29.11.2000 спадкодавець ОСОБА_3 купила 2/5 частки домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці площею 451 кв.м. із земель державного фонду. Право власності ОСОБА_3 на ці частки зареєстровано в КП «КМБТІ» 21.12.2000 року у реєстровій книзі № 6 за реєстровим номером 813.
Власником інших 3/5 часток вказаного домоволодіння є ОСОБА_2 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 04.07.2000 року АВК №847352, реєстровий номер №1232. Право власності ОСОБА_2 на ці частки зареєстровано в КП «КМБТІ» 14.07.2000 року у тій же реєстровій книзі за тим же реєстровим номером.
До складу домоволодіння входили: відокремлений житловий будинок «А» 1985 року побудови, відокремлений житловий будинок «Б» 1996 року побудови та відповідні до цих будинків господарські будівлі і споруди.
Земельна ділянка домоволодіння площею 451 кв.м із земель державного фонду перебувала у спільному користуванні співвласників.
Згідно ч. 2 ст. 30 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на час укладення казаних договорів, при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох співвласників, а також при переході права власності на частину будинку, в разі неможливості поділу земельної ділянки між співвласниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.
Як вказувалося вище, рішенням від 13.07.2006 № 400 Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області «Про дозвіл гр. ОСОБА_3 будівництва житлового будинку та нежитлової прибудови до житлового будинку на садибі по АДРЕСА_1 » дозволено ОСОБА_3 виконати будівництво нового житлового будинку розміром 10.40х6.70 м. та нежитлової прибудови розміром 2.00х2.00 м. на садибі по АДРЕСА_1 з погодженням головного архітектора міста; одержати у відділі архітектури Крюківського райвиконкому генплан з показом місця будівництва житлового будинку та нежитлової прибудови до житлового будинку на садибі по АДРЕСА_1 ; будівництво розпочати після одержання дозволу на будівельні роботи в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю; контроль за виконанням цього рішення покласти на відділ архітектури виконавчого комітету районної ради (а.с. 22).
Вказане рішення є актом органу місцевого самоврядування, прийнятим на підставі ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Рішення чинне, прийнято на підставі права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно та права користування земельною ділянкою, на якій був розташований будинок «А» 1985 року побудови, яким користувалась виключно ОСОБА_3 .
На виконання вказаного рішення ОСОБА_3 отримала у відділі архітектури Кременчуцької міської ради генплан садиби в масштабі 1:500, на якому відображено місце будівництва будинку «Г» на земельній ділянці, що перебувала у її користуванні, з визначенням розміру нового будинку і прибудови. 
Генплан погоджено головним архітектором Кременчуцької міської ради та головним спеціалістом відділу архітектури Крюківської районної ради м. Кременчука.
Отже ОСОБА_3 рішенням від 13.07.2006 № 400 Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області була наділена правами та обов`язками забудовника щодо будівництва нового будинку «Г» замість старого будинку «А» в домоволодінні (садибі) АДРЕСА_1 , на земельній ділянці , що перебувала у її правомірному користуванні. Отримала погоджений архітектором генплан будівництва та знесла за відповідним дозволом старий будинок «А». Рішення чинне, його правомірність не ставилася під сумнів стороною відповідача та судом першої інстанції в ході розгляду справи.
Згідно технічного паспорту КП «КМБТІ» від 09.01.2020 житловий будинок «Г» та прибудова «г» побудовані у 2007 році, прибудова «г1» у 2013 році. У технічному паспорті зазначено, що будинок «Г» побудований без надання дозвільних документів.
Отже ОСОБА_3 як забудовник не отримала дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції ДАБК та розпочала і закінчила будівництво будинку «Г» без такого дозволу.
Згідно зі статтею 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Разом з тим здійснення будівництва без дозвільного документа на виконання будівельних робіт не є самочинним будівництвом в розумінні статті 376 ЦК України щодо нерухомого майна, збудованого у період з 05.08.1992 по 09.04.2015.
Так відповідно до п. 9 Розділу V Прикінцеві положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абзац 1 «орган Орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: (абзац 1 в редакції від 22.03.2018)
абзац 2 «збудовані у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господароські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 500 квадратних метрів».
(абзац 2 в редакції від 22.03.2018 року)
«Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.
До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об`єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.
(Пункт 9 розділу V в редакції Законів  від 20.11.2012, I від 13.01.2015 із змінами від 15.08.2022).
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28 серпня 2018 р. за № 976/32428 затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт.
Згідно п. 1 Розділу 1 «Загальні положення» вказаного Порядку він розроблений на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), а саме:
{Абзац перший пункту 1 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства розвитку громад та територій № 330 від 14.12.2021}
індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 500  квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року.
Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем або не був прийнятий до експлуатації, або право власності за ним не було зареєстроване, то до складу спадщини входять всі належні спадкодавцеві як забудовникові права та обов`язки , в тому числі і право передати від свого імені для прийняття до експлуатації завершеного будівництва об`єкту , отримати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.
Такий правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду України від 04.05.2022 у справі № 372/4235/19.
Таким чином за життя ОСОБА_3 , маючи відповідні права та обов`язки забудовника, побудувала будинок «Г» 2007 року побудови, який збудований нею без дозволу на виконання будівельних робіт, не здала до прийняття в експлуатацію відповідно до наведених нормативних актів.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв позивач ОСОБА_1 , подавши заяву до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Спірідович Н.В. від 27.08.2019, за якою заведена спадкова справа № 64657757 у спадковому реєстрі та за № 87-2019.
12.02.2020 ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом щодо банківських вкладів спадкодавця ОСОБА_3 та постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки житлового будинку «Г» за відсутності правовстановлюючих документів на новостворене нерухоме майно. Відмова обґрунтована довідкою КП «КМБТІ» за № 61/98 від 13.01.2020, згідно якої станом на 28.12.2012 право твласності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 2/5 частки, за ОСОБА_2 – 3/5 частки. без дозвільних документів побудовано житловий будинок «Г», прибудови «г», «Г1» загальною площею 66,6 кв.м, житловою 25,5 кв.м. Житловий будинок «А,а» загальною площею 45,3 кв м, житловою 17,7 кв м, вбиральня «В», гараж «Ж» знесені.
Відмовляючи позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину 2/5 часток новоствореного нерухомого майна нотаріус вважала, що інші 3/5 частки цього майна належать співвласнику ОСОБА_2 . Крім того, у вказаній довідці КП КМБТІ відсутня інформація щодо будинку «Б», який продовжував юридично перебувати у спільній частковій власності співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
Листом міськрайонного управління у Кременчуцькому районі м. Кременчуці, горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 24.12.2019 року за № 1024/122-19, який надавався на запит нотаріусу для спадкової справи та на який послався місцевий суд в оскаржуваному позивачем рішенні, як на доказ відсутності у ОСОБА_3 права користування земельною ділянкою, повідомлено, що в Книгах записів реєстрації державний актів на право власності на землю та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, було виявлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_3 , не видавався. 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 не надала доказів правомірного користування земельною ділянкою.
Так, суд першої інстанції не врахував, що нотаріусом було здійснено запит до Держгеокадастру для отримання даних щодо зареєстрованого права власності за спадкодавцем ОСОБА_3 на земельну ділянку, а не користування, з метою подальшої видачі свідоцтва про право власності на землю позивачеві в порядку спадкування за законом. 
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2020 у справі № 537/2097/20, яке набрало чинності 15.10.2020, та яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ часток у праві спільної часткової власності. Припинено за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/5 частки житлового будинку літ. «Б б», вбиральні літ. «И», огорожу АДРЕСА_2 . Визнано за позивачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 2/5 частки житлового будинку літ. «Б б», вбиральні літ. «И», огорожу № 1, розташованих по АДРЕСА_1 . Припинено за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 3/5 частки житлового будинку літ. «А а», », вбиральні «В», льоху «Е», гаража «Ж», колодязя «К», огорожу № 2, розташованих по АДРЕСА_1 . Визначено за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/5 частки житлового будинку літ. «А а», вбиральні «В», льоху «Е», гаража «Ж», колодязя «К»., огорожу № 2, розташованих по АДРЕСА_1 .
У мотивувальній частині вказаного рішення суд першої інстанції встановив факти законного спільного користування спадкодавцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 451 кв.м, добровільного визначення між ними порядку користування нею, а також окремого порядку користування окремими житловими будинками, господарськими будівлями і спорудами. Також встановлено той факт, що ОСОБА_2 була обізнана та погодилась на будівництво нового будинку «Г» забудовником ОСОБА_3 . Саме з цих підстав рішенням суду було припинено право власності на 3/5 частки та визнано право власності на 3/5 частки за ОСОБА_3 на житловий будинок «А,а», вбиральню літ. «В», льоху «Е», гаражу «Ж», колодязю «К», огорожу №2.
Також колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками місцевого суду про те, що матеріали справине містять інформації щодо початку будівництва, періоду будівництва, а також доказів отримання ОСОБА_3 передбачених умов для здійснення будівництва житлового будинку та отримання дозвільних документів.
Поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що в технічному паспорті КП КМБТІ від 09.01.2020 на аркуші 7 сторінка 1 у розділі «Характеристика будинку, господарських будівель і споруд» зазначено, що будинок «Г», прибудова «г» збудована у 2007 році, прибудова «г1» у 2013 році.
Також суд не звернув увагу на те, що в технічних паспортах на будинки та деклараціях про готовність будинків до прийняття в експлуатацію не зазначаються початок будівництва та період будівництва, а вказуються рік побудови, що має правове значення.
Як вказувалося вище, нормативними актами, які регулюють питання містобудівної діяльності, визначено рік побудови індивідуальних (садибних) житлових будинків у період з 05.08.1192 по 09.04.2015.
Рішення виконкому №400 від 13.07.2006 є дозвільним документом на будівництво нового будинку «Г» замість старого будинку «А».
Дозвіл на виконання будівельних робіт є похідним документом, який видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування і генплану забудови. Повідомлення про початок будівельних робіт є похідним документом від дозволу на виконання будівельних робіт і таке повідомлення подається забудовником до ДАБК. Генплан садиби є проєктним документом з визначенням місця та розмірів будівництва, розташуванням об`єкту будівництва в межах території садиби на конкретній земельній ділянці забудовника з геодезичним відображенням в масштабі 1:500, тобто є проєктним документом з умовами та обмеженнями для здійснення будівництва.
Отже судом першої інстанції не враховано, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийнятий 17.02.2011 року, а спадкодавець ОСОБА_3 завершила будівництво будинку «Г» у 2007 році і в цей період правовідносини щодо будівництва садибних будинків регулювалися Законом України «Про містобудівну діяльність» від 1992 року зі змінами та Законом України «Про архітектурну діяльність» від 1999 року зі змінами від 09.01.2006 та від 01.08.2006
Відповідність будівельних норм, правил і умов будівництва щодо будинків збудованих у період з 05.08.1992 року по 09.04.2015 року встановлюється в ході прийняття таких будинків ДАБК в експлуатацію та їх технічного обстеження БТІ відповідно до Порядку технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт від 03.07.2018 .
Також колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що при набутті права власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку спадкодавець ОСОБА_3 набуває право користування земельною ділянкою, на якій розташовано вказане нерухоме майно. Питання щодо звільнення або неправомірне зайняття земельної ділянки, на якій розташоване дане нерухоме майно, сторона відповідача не ставила.
Отже висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судом неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини. 
За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Скиби В.Б., який представляє позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 листопада 2023 року скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом.
Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п. 2, статтею 376 ч. 1 п. п. З, 4, статтями 382-384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката Скиби Віктора Борисовича, який представляє позивача ОСОБА_1 ,  задовольнити.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 листопада 2023 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , по АДРЕСА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак 

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук