КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 753/5690/24
провадження № 33/824/2619/2024 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30  травня 2024 року                                                                                                м. Київ
Київський апеляційний суд
в складі судді Кирилюк Г. М.,
при секретарі Халепчук Д. С. 
 
розглянувши у відкритому  судовому  засіданні  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року в складі судді Бондаренко М. С., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина  України,  проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 164 КУпАП, -
встановив:
 
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено  на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі  неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 
18.04.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року, провадження  у справі закрити за відсутністю  в його  діях  складу  адміністративного  правопорушення, передбаченого   ч. 1 ст.  164 КУпАП.
Посилається на ті підстави,  що  судом  першої інстанції допущено  спрощений підхід   до  судового  розгляду справи,  проігноровано його права,   порушено  таємницю нарадчої кімнати, безпосередньо   не досліджено докази. 
Зазначає,  що  в матеріалах справи  не  міститься належних  та допустимих доказів, а посилання  на  покази свідка  ОСОБА_2     є помилковим, оскільки  дана  особа  взагалі немає  жодного  відношення  до даної події. Жодних ознак     для таксі на  його  автомобілі не  було. До протоколу  про  адміністративне  правопорушення  не  додано   доказів  того, що  він є суб`єктом господарювання. При цьому  суб`єктом  адміністративного  правопорушення, передбаченого  ч.1 ст.164 КУпАП   ( в частині  здійснення  господарської  діяльності без ліцензії та дозвільних документів)  може бути лише  суб`єкт господарювання. Необхідною ознакою господарської діяльності  є її систематичність, а також отримання  від   здійснення  зазначеного  виду діяльності доходу.  Разове вчинення  зазначеної дії не утворює   складу  адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 164 КУпАП. В протоколі  не  відображено  конкретних  обставин  вчинення  адміністративного  правопорушення:  яким чином  він  здійснював господарську діяльність,  кому та коли  ним надавались послуги,  чим це  підтверджується,  як і не  зазначено  будь-яких свідків вказаних  дій.  Долучені   до  протоколу  пояснення  невідомої особи  не підтверджує  здійснення ним господарської діяльності. 
  В  судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її  задовольнити.
Відповідно  до  ч. 7  ст. 294 КУпАП апеляційний суд  переглядає  справу в межах  апеляційної  скарги. 
Переглянувши справу в межах апеляційної скарги,  апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті  164  КУпАП   передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.
Відповідно до  ч. 1 ст. 35 цього   Закону послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.
Послуги з перевезення на таксі надаються громадянам у порядку черги на стоянках таксі та на шляху прямування, а також на замовлення (звичайне, термінове, нічне) усне, письмове чи за телефоном.
Відповідно  до   змісту протоколу   про  адміністративне  правопорушення  серії  ВАБ  214968 від  07.03.2024,  ОСОБА_1   07 березня  2024 року  в 00 год. в м. Києві  по  вул. Харківське шосе,  21/4,  на транспортному засобі  Hyundai Sonata, номерний знак  НОМЕР_1 ,  надавав послуги таксі з перевезення  пасажирів без отримання  ліцензії,  передбаченої   п.24  ст. 7  Закону  України «Про  ліцензування  видів господарської діяльності», чим вчинив правопорушення,   передбачене  ч. 1 ст. 164  КУпАП. 
В графі «свідки» зазначено,  що  подія фіксувалась  на  нагрудні   БК  №470294, 470658.  
Зазначено,  що  до протоколу  надано  пояснення,  без зазначення  особи, яка їх надала.   
Відповідно  до  змісту письмових пояснень, які долучені  до  вищевказаного  протоколу,  07.03.2024 о  00  год. 05 хв.  в м. Києві,  Харківське шосе,  21/4, ОСОБА_2   рухалась  на  автомобілі Хюндай Соната,  д.н.з.  НОМЕР_1 в місті Києві  по  вул.  Харківське шосе в якості пасажира на  таксі.  Рухалась  з адреси  Ревуцького, 7  до адреси   м. Київ,  Кубанської  України, 33а. Проїзд  в таксі коштував 178 грн (а.с. 2).
Вказана  особа,  будучи викликаною до  суду апеляційної інстанції, в судове засідання  не  з`явилась, відповідно до  довідки Укрпошти,  причиною повернення  судової повістки зазначено:  «адресат відсутній  за  вказаною адресою».  
Переглянутий в судовому  засіданні  відеозапис з нагрудної боді-камери   поліцейського не  містить фіксації відібрання  пояснень  у ОСОБА_2 з приводу  обставин   її  знаходження  в якості  пасажира таксі  в автомобілі   Hyundai Sonata, номерний знак  НОМЕР_1 .
При цьому наявна в транспортному засобі ОСОБА_1 особа та  її пояснення  безпосередньо  після  виявлення  правопорушення  на  відеозаписі не  зафіксовані. 
На  відеозаписі зафіксовано  лише  подальшу розмову працівника поліції в службовому автомобілі з  особою,  яка представилась, як «Саньок». 
На запитання поліцейського про те, кого перевозив водій, ОСОБА_1 відповів, що  в машині  знаходилась його  знайома дівчина,  яку він  відвозив  до лікаря. 
Сукупність  наданих  суду  доказів  не  доводять  здійснення ОСОБА_1   надання  послуг   таксі з перевезення  пасажирів  за плату. 
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.  Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Приймаючи до уваги, що об`єктивних і достовірних доказів  провадження   ОСОБА_1   господарської діяльності з перевезення  пасажирів  автомобільним транспортом  без отримання  ліцензії на провадження  такого  виду  господарської діяльності, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачення   ОСОБА_1 у вчинення інкримінованого правопорушення ґрунтується виключно на припущеннях.
Отже, суд першої інстанції не з`ясував повно та всебічно всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дослідив належним чином всі докази та не оцінив їх в сукупності, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164  КУпАП, за стандартом «поза розумним сумнівом» (рішенні ЄСПЛ «Коробов проти України» від 21.07.2011).
З урахуванням наведеного, доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є обґрунтованими, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям у цій частині провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Разом  з тим,  суд  відхиляє  доводи апеляційної скарги  про те,  що    суб`єктом  адміністративного  правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 164 КУпАП,  може  бути лише   суб`єкт  господарювання, який здійснює  господарську діяльність.
 Суб`єктом  правопорушення  за  провадження  господарської  діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, є  фізична  особа,  яка досягла на момент вчинення  адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Є необґрунтованими та підлягають  відхиленню  доводи апеляційної скарги щодо  порушення  судом  таємниці нарадчої  кімнати,  оскільки обов`язковий  вихід  суду  до нарадчої кімнати КУпАП  не  передбачений. При цьому  постанова  оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст. 285 КУпАП).
Керуючись ст. 294 КУпАП суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року скасувати. 
Провадження  в справі  про  притягнення  ОСОБА_1   до  адміністративної  відповідальності за  ч. 1 ст. 164 КУпАП  закрити на  підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                               Кирилюк Г. М.