П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/4920/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Дончик Віталій Володимирович  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
11 червня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 в якому просив:
- визнати дії та бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду рапорту солдата ОСОБА_1 від 16.02.2024 року та не надання вичерпних, відповідно до вимог п.117 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, відповідей на усі поставлені в ньому заявником питання, протиправними;
- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не припинення порушень вчинених командуванням військової частини 30.03.2022 року і які тривають досі, конституційних прав ОСОБА_1 обороняти Україну, її суверенітет і територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час збройної агресії росії проти України шляхом відновлення солдата ОСОБА_1 у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військовій частині НОМЕР_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо порушення конституційного права ОСОБА_1 знати свої права та обов`язки  шляхом не доведення до відома останнього наказів командира військової частини НОМЕР_1 , виданих на виконання постанови 7ААС від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22;
- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо не прийняття 17 лютого 2023 року у ОСОБА_1 трьох рапортів (звернень) від 16 лютого 2023 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 надати відповіді на три рапорти (звернення) ОСОБА_1 від 16 лютого 2023 року у формі та за змістом, що відповідають вимогам п. 117 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні ним своїх конституційних прав обороняти Україну, її суверенітет і територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час збройної агресії росії проти України шляхом вчинення дій направлених на відновлення солдата ОСОБА_1 у списках  особового складу добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Командира Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо:
- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не припинення порушень вчинених командуванням військової частини 30.03.2022 року і які тривають досі, конституційних прав ОСОБА_1 обороняти Україну, її суверенітет і територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час збройної агресії росії проти України шляхом відновлення солдата ОСОБА_1 у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військовій частині НОМЕР_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо порушення конституційного права ОСОБА_1 знати свої права та обов`язки шляхом не доведення до відома останнього наказів командира військової частини НОМЕР_1 , виданих на виконання постанови 7ААС від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні ним своїх конституційних прав обороняти Україну, її суверенітет і територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час збройної агресії росії проти України шляхом вчинення дій направлених на відновлення солдата ОСОБА_1 у списках особового складу добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військової частини НОМЕР_1 .
Роз`яснено позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.
03.06.2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача. У поданому відзиві представник  військової частини НОМЕР_1 заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо не недотримання процедур і правил його звільнення з військової служби, виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення з 30.03.2022 року;
- визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 30.03.2022 року №59 в частині звільнення з посади стрільця 2-го відділення контрдиверсійної боротьби 1 взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил Територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України;
- зобов`язати відповідача поновити його у списках особового складу Військової частини НОМЕР_1 на посаді стрільця 2-го відділення контрдиверсійної боротьби 1 взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил Територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України з 30.03.2022 року.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2022 року у справі №120/3453/22.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю, ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 25.05.2023 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2022 року за нововиявленими обставинами задоволено.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді скасовано.
Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді задоволено частково:
- визнано протиправними дії відповідача щодо не недотримання процедур і правил звільнення ОСОБА_1 з військової служби, виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення з 30.03.2022 року;
- визнано незаконним та скасовано наказ відповідача від 30.03.2022 року №59 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади стрільця 2-го відділення контрдиверсійної боротьби 1 взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил Територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 року позивачу роз`яснено, що абзац 7 резолютивної частини постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року, слід розуміти так, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби, стрільця 2-го відділення контрдиверсійної боротьби 1 взводу контрдиверсійної роти контрдиверсійної боротьби НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил Територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України.
Одночасно, в тексті поданої позовної заяви позивач вказує, крім іншого, що командиром військової частини НОМЕР_1 не припинено, розпочате 30.03.2022 року, порушення конституційного права ОСОБА_1 обороняти Україну, її суверенітет та територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час продовження збройної агресії росії проти України.
Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним позовом.
Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляну на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Недопустимість зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення із конкретизацією способу та порядку виконання рішення.
Так, на переконання суду, підстави пред`явлення даного позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності командира військової частини НОМЕР_1 щодо не припинення порушень вчинених командуванням військової частини 30.03.2022 року шляхом відновлення солдата ОСОБА_1 у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військовій частині НОМЕР_1 , не доведення до відома позивача наказів командира військової частини НОМЕР_1 , виданих на виконання постанови 7ААС від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22 та зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні ним своїх конституційних прав обороняти Україну, її суверенітет і територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час збройної агресії росії проти України шляхом вчинення дій направлених на відновлення солдата ОСОБА_1 у списках  особового складу добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військової частини НОМЕР_1 спрямовані на забезпечення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22.
Такі висновки суду також узгоджуються з діями позивача, який 20.10.2023 року звернувся до суду із заявою, в порядку статті 383 КАС України, в якій, серед іншого, просив зобов`язати суб`єкта владних повноважень – командира військової частини НОМЕР_1 , негайно виконати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у адміністративній справі №120/3453/22 шляхом поновлення ОСОБА_1 з 30.03.2022 року у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видах забезпечення.
Розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд який його ухвалив. Способи судового контролю за виконанням судового рішення встановлені нормами статей 382 - 383 КАС України.
Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статті 287 цього Кодексу (частина 8 статті 382 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. 
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 287, 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Так, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2023 року у справі №420/7631/22.
Апеляційний суд зауважує, що позивач чітко обізнаний та реалізовує процесуальну можливість звернення до суду в межах судового контролю за виконанням судового рішення, зокрема, із заявами щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Згідно відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" та інформації Єдиного державного реєстру судових рішень судом з`ясовано, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2023 року у справі №120/3453/22 задоволено клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 року у справі №120/3453/22, крім іншого, встановлено новий строк Командиру Військової частини НОМЕР_1 для подання звіту, згідно ст.382 КАС України, про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року з урахуванням висновків викладених в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 року, зобов`язано Командира Військової частини НОМЕР_1 подати у місячний строк з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року з урахуванням висновків викладених в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 року.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі №120/3453/22 прийнято звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі № 120/3453/23.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що застосування інших слів чи виразів при формулюванні змісту позовних вимог не свідчить про відмінність предмету спору та спірних правовідносин, які вирішено рішенням суду у справі між тими самими сторонами.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що фактично мотиви пред`явлення позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності командира військової частини НОМЕР_1 щодо не припинення порушень вчинених командуванням військової частини 30.03.2022 року шляхом відновлення солдата ОСОБА_1 у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військовій частині НОМЕР_1 , не доведення до відома позивача наказів командира військової частини НОМЕР_1 , виданих на виконання постанови 7ААС від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22 та зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні ним своїх конституційних прав обороняти Україну, її суверенітет і територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час збройної агресії росії проти України шляхом вчинення дій направлених на відновлення солдата ОСОБА_1 у списках особового складу добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військової частини НОМЕР_1 полягають у незгоді позивача із діями/бездіяльністю відповідача щодо виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22, а тому заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення.
Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах №806/2143/15 від 20.02.2019 року, №820/4261/18 від 03.04.2019 року, №440/1810/19 від 21.12.2020 року, №520/11847/18 від 17.02.2021 року.
Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Отже, з огляд на вищезазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що слід відмовими у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо:
- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не припинення порушень вчинених командуванням військової частини 30.03.2022 року і які тривають досі, конституційних прав ОСОБА_1 обороняти Україну, її суверенітет і територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час збройної агресії росії проти України шляхом відновлення солдата ОСОБА_1 у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військовій частині НОМЕР_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо порушення конституційного права ОСОБА_1 знати свої права та обов`язки  шляхом не доведення до відома останнього наказів командира військової частини НОМЕР_1 , виданих на виконання постанови 7ААС від 29.08.2023 року у справі №120/3453/22;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні ним своїх конституційних прав обороняти Україну, її суверенітет і територіальну цілісність у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України під час збройної агресії росії проти України шляхом вчинення дій направлених на відновлення солдата ОСОБА_1 у списках  особового складу добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, - військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Зазначеним вимогам закону ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року відповідає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Ватаманюк Р.В.