КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №366/504/24                                                   Головуючий у 1 інстанції: Слободян Н.П.
Провадження №33/824/2860/2024                            Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
06 червня 2024 року                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 2 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Іванківського районного суду Київської області від 2 травня 2024 року визнано   ОСОБА_2  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605, 60 гривень.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 8 травня 2024 року  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Іванківського районного суду Київської області від 2 травня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційні вимоги обґрунтував тим, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того, органами поліції при складанні протоколу ОСОБА_2 було протиправно відмовлено у користуванні юридичною допомогою.
Звертає увагу апеляційного суду, що долучений до протоколу диск з відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського розпочинається у момент, коли працівник поліції починає розмову з ОСОБА_2 , а не момент здійснення останнім дорожнього руху.
Так, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування автомобілем саме ОСОБА_2 . На час прибуття працівників патрульної поліції водій не керував транспортним засобом.
За таких обставин, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при ухваленні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи, не опитані свідки правопорушення, доказів належної фото-відео фіксації самого факту порушення суду не надано, а тому наявні підстави для закриття провадження.
 
У судовому засіданні апеляційного суду захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 -  ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.
Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Відповідно до ст. 294 неявка у судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
 
Доповівши обставини справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, враховуючи наступне. 
 
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
 
Судом першої інстанції встановлено, що 11.02.2024, приблизно о 20 год. 56 хв. в смт. Іванків по вул. Київська, в темну пору доби, працівниками поліції, шляхом увімкнення проблискових мачків синього та червоного кольорів на службовому автомобілі поліції зупинено автомобіль марки VOLKSWAGEN з реєстраційним номером НОМЕР_1 на білому фоні під керуванням ОСОБА_2 з причини недостатньої освітленості заднього номерного знака транспортного засобу, що не дає зможу його ідентифікувати з відстані 20 метрів, що підпадає під ознаки невідповідності вимог п. 2.9 «в» ПДР України.
Під час спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_2 в останнього виявлено такі ознаки наркотичного сп`яніння як підвищена жвавість та зіниці не реагують на світло. Наявність таких ознак на момент зупинки ніким не оспорюється. Такі ознаки за своїм змістом відповідають тим, що наведені в переліку ознак наркотичного сп`яніння, визначеним у п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735. Така ознака наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 як підвищена жвавість, яка виражається у пришвидшеній вимові слів та пришвидшених рухах спостерігається протягом усього відеозапису.
На фрагменті відеозапису з назвою 0000000_00000020240211215550_0025.МР4 в період з 13 хв. 50 сек. по 14 хв. 40 сек. (відповідно до показників пристрою для відтворення відеозапису) вбачається неодноразова вимога працівника поліції до ОСОБА_2 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій неодноразово та остаточно відмовляється. ОСОБА_2 роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (подальше складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та його направлення до суду для ухвалення рішення).
В подальшому, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підпадає під ознаки порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Фіксація наведених подій здійснювалась на нагрудну камеру поліцейського, про що останній повідомляв ОСОБА_2 .
В обґрунтування висунутого ОСОБА_2 звинувачення у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до матеріалів справи долучено:
протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043934 від 11.02.2024;
супровідний лист про долучення оптичного диску з матеріалами відеозапису як доказу у справі про адміністративне правопорушення;
оптичний диск з 6 фрагментами відеозапису подій, за яких відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення;
рапорт працівника поліції з прохання видати із серверу ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відзнятий відеозапис подій за обставин складення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП для його долучення як доказу до матеріалів справи від 12.02.2024;
доручення про видачу відзнятого відеозапису для його долучення як доказу до матеріалів справи від 12.02.2024.
Ухвалюючи постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що його провина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043934 від 11.02.2024; долученими в установленому законом порядку до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами на оптичному диску. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
 
Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративний відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність того, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані саме керував транспортним засобом.
Як зазначав Касаційний адміністративний суд в складі Верховного суду в рішенні № 303/4467/16-а, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
За результатами апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи про адміністративне порушення, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України.
Так, в обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи, а саме на відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського.
До таких висновків апеляційний суд відноситься критично, тому що в матеріалах справи відсутнє відео, на якому зафіксовано рух автомобіля, окрім того, відсутні докази, що саме ОСОБА_2 керував вказаним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння до місця зупинки, адже відеозйомка починається лише з моменту звернення працівників поліції до ОСОБА_2 , який знаходився у запаркованому біля тротуару, автомобілі, та містить його покази про те, що він не був зупинений представниками поліції під час руху транспортного засобу і не керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. Інших доказів на підтвердження керування ОСОБА_2 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять.
Крім того, апеляційний судом встановлено, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Разом із тим, на самому відеозаписі з диску долученого до протоколу відсутня дата, номер, назва та дата пристрою на якому він зроблений, відсутній саме оригінал відеозапису, а наявна поганої якості відео копія, яка зроблена всупереч діючому законодавству та не є сертифікованим засобом відеозапису, який дозволений для здійснення фото та відео доказів.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає докази по справі, які покладені в основу постанови, зібрані з порушенням вимог КУпАП, є сумнівними і такими, що повністю спростовуються наданими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом, яким спростовується вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованої презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Батюка Олега Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Іванківського районного суду Київської області від 2 травня 2024 року скасувати.
Провадження в справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України - закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                      Гаращенко Д.Р.