У Х В А Л А 
 
08 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 369/13374/21
провадження № 61-2991ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Бучанської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку земельних відносин», товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА КОНЧА-ЗАСПА ДЕЛЮКС», державного реєстратора Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Гордейчука Валерія Петровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Невечері Валентини Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Бучанської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку земельних відносин», товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА КОНЧА-ЗАСПА ДЕЛЮКС», державного реєстратора Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Гордейчука Валерія Петровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Невечері Валентини Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками.
Позивач просив суд:
- визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 30 вересня 2010 року № 4063 «Про надання у власність земельних ділянок 13 громадянам України (згідно додатку) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ходосівської сільської ради»;
- скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень: на земельну ділянку з кадастровим номером - 3222487000:03:001:0968, на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Невечері В. Г. від 06 травня 2021 року, реєстраційний номер - 45458045; на земельну ділянку з кадастровим номером - 3222487000:03:001:0969, на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Невечері В. Г. від 06 травня 2021 року, реєстраційний номер - 45462533; на земельну ділянку з кадастровим номером - 3222487000:03:001:0962, на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Невечері В. Г. від 07 квітня 2020 року, реєстраційний номер - 39225367; на земельну ділянку з кадастровим номером - 3222487000:03:001:0961, на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Невечері В. Г. від 30 червня 2021 року, реєстраційний номер - 59013648;
- усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації із незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА КОНЧА-ЗАСПА ДЕЛЮКС» земельних ділянок: з кадастровим номером - 3222487000:03:001:0968 площею 2 га; з кадастровим номером - 3222487000:03:001:0969 площею 2 га; з кадастровим номером - 3222487000:03:001:0962 площею 2 га; з кадастровим номером - 3222487000:03:001:0961 площею 2 га;
- стягнути з відповідачів на користь Київської обласної прокуратури судовий збір.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.
26 лютого 2024 року заступник керівника Київської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року. 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає, що суди не застосували правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі 
№ 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 
2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14, від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справах № 911/3311/17, № 911/3574/17, від 03 вересня 2020 року у справі № 911/3449/17, від 08 червня 2022 року у справі № 307/3155/19, від 16 лютого 2022 року у справі № 363/669/17, від 22 червня 2022 року у справі № 367/4140/16-ц, від 07 вересня 2022 року у справі № 697/2434/16-ц, від 18 січня 2023 року у справі 369/10847/19, від 04 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17.
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, а доводи касаційної скарги містять підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення 
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року.
Витребувати з Києво-Святошинського районного суду Київської області матеріали цивільної справи № 369/13374/21 за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Бучанської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку земельних відносин», товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА КОНЧА-ЗАСПА ДЕЛЮКС», державного реєстратора Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Гордейчука Валерія Петровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Невечері Валентини Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», про визнання недійсним розпорядження, скасування державної реєстрації та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                              В. М. Ігнатенко
                                                                                                      А. С. Олійник
                                                                                                     І. М. Фаловська