ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 травня 2024 року           справа №200/7116/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 р. у справі № 200/7116/23 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,-

                                                          УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив:
-визнати протиправним та скасування рішення відповідача від 28 вересня 2023 року № 056650009361 про відмову позивачеві у призначенні пенсії;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу з 13 вересня 2023 року зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ, постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 з повним робочим днем під землею, згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , періоди роботи з 05 жовтня 1995 року по 01 червня 1998 року, з 23 вересня 1998 року по 12 липня 2000 року, з 12 липня 2000 року по 16 липня 2001 року, з 12 травня 2003 року по 13 вересня 2023 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28 вересня 2023 року № 056650009361 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 вересня 2023 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день); з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року; до пільгового підземного стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, періоди роботи: з 05 жовтня 1995 року по 30 жовтня 1997 року; з 01 листопада 1997 року по 01 червня 1998 року; з 23 вересня 1998 року по 16 липня 2001 року; з 14 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року; з 30 листопада 2004 року по 01 лютого 2005 року; з 01 жовтня 2012 року по 03 жовтня 2012 року; 30 червня 2014 року (один день); з 26 серпня 2014 року по 05 вересня 2014 року; з 27 лютого 2015 по 05 березня 2015 року; 30 квітня 2015 року (один день); з 29 червня 2015 року по 03 липня 2015 року; 31 жовтня 2015 року (один день); з 31 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року; 31 березня 2016 року (один день); з 29 червня 2016 року по 01 липня 2016 року; 31 серпня 2016 року по 03 вересня 2016 року; 30 листопада 2016 року (один день); з 28 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року; з 31 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року; з 30 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року; з 31 липня 2020 року по 02 серпня 2020 року; 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день); з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року.
В іншій частині позову відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що рішення Головного управління про відмову в призначенні пенсії від 28.09.2023 за № 056650009361 прийнято згідно документів, долучених до звернення ОСОБА_2 від 13.09.2023. Головним управлінням не зараховано довідки №26/314 від 24.07.2023 року, з підприємства «Шахта №2 «Новогродівка», оскільки видані довідки відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 Новогродівська», який не є правонаступником підприємства, а є зберігачем документів «Шахта №2 «Новогродівка».
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_2 .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28 вересня 2023 року № 056650009361 відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Рішенням встановлено, що страховий стаж особи становить 24 роки 04 місяці 08 днів, з урахуванням кратності – 43 роки 04 місяці 08 днів.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 24 липня 2023 року №26/314, які видані відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» (зберігача архівних документів), оскільки відсутні документи, які підтверджують, що відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» є правонаступником шахти № 2 «Новогродівська».
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо доводів апелянта, що Головним управлінням не зараховано довідки №26/314 від 24.07.2023 року, з підприємства «Шахта №2 «Новогродівка», оскільки видані довідки відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 Новогродівська», який не є правонаступником підприємства, а є зберігачем документів «Шахта №2 «Новогродівка», суд зазначає наступне.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14 липня 1993:
- 05 жовтня 1995 року прийнято на посаду учня гірника підземного на ділянку шахтного транспорту на шахту № 2 «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля;
- з 18 жовтня 1995 року по 03 листопада 1995 року направлено на курсове навчання за фахом гірника підземного до навчального пункту шахта «Росія»;
- з 03 листопада 1995 року по 22 листопада 1995 року практика за фахом;
- 22 листопада 1995 року переведено гірником підземним 3 розряду на ділянку шахтного транспорту;
- 01 червня 1998 року звільнено за власним бажанням.
За відомостями форми РС-право, виданої станом на 04 жовтня 2023 року, періоди роботи з 05 жовтня 1995 року по 18 жовтня 1995 року, з 19 жовтня 1995 року по 03 листопада 1995 року, з 04 листопада 1995 року по 22 листопада 1995 року, з 23 листопада 1995 року по 30 жовтня 1997 року, 31 жовтня 1997 року (один день), з 01 листопада 1997 року по 27 квітня 1998 року, з 28 квітня 1998 року по 30 квітня 1998 року, з 01 травня 1998 року по 01 червня 1998 року, які складають загальний спірний період з 05 жовтня 1995 року по 01 червня 1998 року, зараховано лише до страхового стажу позивача.
Крім того, довідкою від 24 липня 2023 року № 26/314 визначено 1 день в жовтні 1997 року як прогул; 1 день в квітні 1998 року – як відпустку без збереження заробітної плати; 2 дня в квітні 1998 року – як участь у страйку.
Враховуючи, що зарахування прогулу до стажу роботи, що дає право на вихід на пенсію незалежно від віку, суперечить частині третій статті 114 Закону № 1058-IV, де передбачено зайнятість протягом повного робочого часу на підземних роботах, суд дійшов висновку, що день прогулу не підлягає включенню до стажу роботи на підземних роботах.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони буди пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році.
Докази, які б спростовували пов`язаність відпусток з виробничою необхідністю, у матеріалах справи відсутні, а тому один день відпустки без збереження заробітної плати підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» від 03 березня 1998 року № 137/98-ВР (далі - Закон № 137/98-ВР) організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. […]. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.
Отже, перебування позивача у страйку не зараховується до стажу тільки в разі визнання такого страйку судом незаконним. Тобто, зазначеними нормами передбачено гарантії, щодо зарахування до трудового стажу, в тому числі до пільгового стажу, час участі працівника у страйку.
Суд зазначає, що відповідачем доказів того, що страйк, в якому приймав участь позивач, визнано незаконним у судовому порядку, не надано, а тому з урахуванням вимог Закону № 137/98-ВР час участі у страйку підлягає зарахуванню до пільгового підземного стажу.
З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо протиправності незарахування до пільгового підземного стажу періодів роботи з 05 жовтня 1995 року по 30 жовтня 1997 року та з 01 листопада 1997 року по 01 червня 1998 року.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 :
- 23 вересня 1998 року прийнято на посаду гірника підземного 3 розряду на ділянку конвеєрного транспорту на шахту № 2 «Новогродівська»;
- 07 червня 2000 року переведено гірником підземним 3 розряду на ділянку №1;
- 12 липня 2000 року переведено учнем гірника очисного забою підземного на ділянку № 1;
- з 12 липня 2000 року по 22 серпня 2000 року курсове навчання за фахом гірника очисного забою в УКК ДХК «Селидіввугілля»;
- з 22 серпня 2000 року по 28 вересня 2000 року практика за фахом гірника очисного забою;
- 28 вересня 2000 року переведено гірником очисного забою підземним 5 розряду на ділянку №1;
- 16 липня 2001 року звільнено у зв`язку з ліквідацією шахти.
За відомостями форми РС-право періоди роботи з 23 вересня 1998 року по 12 липня 2000 року, з 13 липня 2000 року по 22 серпня 2000 року, з 23 серпня 2000 року по 28 вересня 2000 року, з 29 вересня 2000 року по 16 липня 2001 року, які складають загальний спірний період з 23 вересня 1998 року по 16 липня 2001 року, зараховано лише до страхового стажу позивача.
За інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5), період з 01 січня 1999 року по 16 липня 2001 року визначено як пільговий відповідно до коду ЗП3013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах […]).
З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо протиправності незарахування до пільгового підземного стажу загального періоду з 23 вересня 1998 року по 16 липня 2001 року (з урахуванням періодів навчання за фахом, виробничої практики, 1 дня в липні 2000 року участі у страйку, 1 дня у червні 2001 року відпустки без збереження заробітної плати з підстав, які наведено вище).
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 :
- 12 травня 2003 року прийнято до ДВАТ «Шахта № 1-3 «Новогродівська» ДП ДХК «Селидіввугілля» на посаду гірника підземного 3 розряду на ділянку по ремонту гірничих виробок;
- з 13 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року направлено на навчання з відривом від виробництва за фахом гірника по ремонту гірничих виробок;
- 01 лютого 2005 року переведено гірником підземним по ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем у шахті на ділянку по ремонту гірничих виробок.
За відомостями форми РС-право спірний період зараховано до пільгового підземного стажу за виключенням періодів навчання за фахом: з 14 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року та з 30 листопада 2004 року по 01 лютого 2005 року;
а також періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати: з 01 жовтня 2012 року по 03 жовтня 2012 року; 30 червня 2014 року (один день); з 26 серпня 2014 року по 05 вересня 2014 року; з 27 лютого 2015 по 05 березня 2015 року; 30 квітня 2015 року (один день); з 29 червня 2015 року по 03 липня 2015 року; 31 жовтня 2015 року (один день); з 31 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року; 31 березня 2016 року (один день); з 29 червня 2016 року по 01 липня 2016 року; 31 серпня 2016 року по 03 вересня 2016 року; 30 листопада 2016 року (один день); з 28 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року; з 31 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року; з 30 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року; з 31 липня 2020 року по 02 серпня 2020 року.
Крім того, відповідачем не зараховано до страхового та пільгового стажу періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати, визначених довідкою від 25 липня 2023 року № 95: 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день);
а також період роботи з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року, за який не сплачено страхові внески.
Інші записи відсутні в трудовій книжці, наданій суду. Продовження роботи підтверджується відомостями форм ОК-5, РС-право.
Враховуючи, що в матеріалах справи наявна форма ОК-5 щодо липня-вересня 2023 року, то слід вважати підтвердженим весь спірний період роботи з 12 травня 2003 року по 13 вересня 2023 року (день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії).
Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення.
На підтвердження пільгового стажу надано довідки від 24 липня 2023 року № 26/314, відомості яких кореспондуються із записами, внесеними до трудової книжки.
Враховуючи передачу архів Шахти № 2 «Новогродівська» на постійне зберігання до відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» на підставі наказів Міністерства вугільної промисловості України від 03 червня 2006 № 442 та Державного підприємства «Селидіввугілля» від 16 листопада 2011 року № 308, про що зазначено в самих довідках, суд приймає в якості належних доказів зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахті довідки, видані відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» на підставі архівних документів.
За відомостями інформаційної довідки з питання передачі архівів Шахти № 2 «Новогродівська» до Державного підприємства «Селидіввугілля» від 19 вересня 2022 року № 06/264 відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» надає довідки працівникам Шахти № 2 «Новогродівська» з 14 грудня 2011 року – дати підписання актів приймання-передачі документів.
Вказаними довідками визначено характер виконуваних робіт, відповідно до яких позивач користується правом на призначення пенсії за Списком № 1 (робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах).
Отже, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.
Враховуючи, що трудова книжка позивача містить відомості про те, що ОСОБА_1 у спірні періоди працював повний робочий день на роботах під землею, вказані періоди мають бути зараховані до його пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, Постанови № 202 на підставі трудової книжки.
Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 вересня 2023 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день); з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року; до пільгового підземного стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, періоди роботи: з 05 жовтня 1995 року по 30 жовтня 1997 року; з 01 листопада 1997 року по 01 червня 1998 року; з 23 вересня 1998 року по 16 липня 2001 року; з 14 жовтня 2004 року по 29 листопада 2004 року; з 30 листопада 2004 року по 01 лютого 2005 року; з 01 жовтня 2012 року по 03 жовтня 2012 року; 30 червня 2014 року (один день); з 26 серпня 2014 року по 05 вересня 2014 року; з 27 лютого 2015 по 05 березня 2015 року; 30 квітня 2015 року (один день); з 29 червня 2015 року по 03 липня 2015 року; 31 жовтня 2015 року (один день); з 31 січня 2016 року по 01 лютого 2016 року; 31 березня 2016 року (один день); з 29 червня 2016 року по 01 липня 2016 року; 31 серпня 2016 року по 03 вересня 2016 року; 30 листопада 2016 року (один день); з 28 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року; з 31 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року; з 30 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року; з 31 липня 2020 року по 02 серпня 2020 року; 30 вересня 2020 року (один день); 30 листопада 2020 року (один день); з 28 лютого 2021 року по 01 березня 2021 року; з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року; з 29 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року; 31 серпня 2022 року (один день); з 26 липня 2023 року по 13 вересня 2023 року.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 р. у справі №200/7116/23 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2024р. у справі №200/7116/23 - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена 16 травня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                                                     І.В. Геращенко