СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року                                   м. Харків                        Справа № 922/4180/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А. , суддя  Стойка О.В.

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційні скарги:
1. Фізичної особи-підприємця Шумілкіної Ольги Володимирівни (вх.428Х/3); 
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер Плюс" (вх.429Х/3);
на рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 (суддя Жиляєв Є.М., повний текст складено 19.01.2024) у справі №922/4180/23 
за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, м.Харків, в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м.Харків,
до відповідачів:             
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер Плюс", м.Харків,
2. Фізичної особи-підприємця Шумілкіної Ольги Володимирівни, м.Харків,
про стягнення 233 801,88 грн.
ВСТАНОВИВ:
Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер Плюс" (далі – ТОВ "Купер Плюс"), 2.Фізичної особи-підприємця Шумілкіної Ольги Володимирівни (далі – ФОП Шумілкіна О.В.), в якому просить суд:
- стягнути з ТОВ «Купер Плюс» на користь Харківської міської ради 167 822,99 грн. плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по вул.Культури, 26 у м.Харкові за період з 24.09.2020 по 28.02.2022;
- стягнути з ФОП Шумілкіної О.В. користь Харківської міської ради кошти у розмірі 65 978,89 грн. плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по вул.Культури, 26 у м.Харкові за період з 24.09.2020 по 28.02.2022.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ФОП Шумілкіна О.В. та ТОВ “Купер Плюс” не сплачено за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 площею 0,0930 га по вул.Культури, 26 у м.Харкові за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 плату за землю у встановленому законодавством розмірі (233  801,88 грн.), внаслідок чого відповідачі зберегли у себе майно - грошові кошти, розмір яких обчислено прокурором з урахуванням відсотку площі належного кожному з відповідачів окремо на праві власності нерухомого майна відносно загальної площі земельної ділянки.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 у справі №922/4180/23:
- позов задоволено частково; 
- стягнуто з ТОВ "Купер Плюс" на користь Харківської міської ради 104 889,37 грн. плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по вул.Культури, 26 у м.Харкові за період з 24.09.2020 по 28.02.2022;
- у частині позову до ТОВ "Купер Плюс" про стягнення 62 933,62 грн. плати за користування земельною ділянкою провадження у справі закрито за відсутністю предмета спору; 
- стягнуто з ФОП Шумілкіної О.В. на користь Харківської міської ради 41 236,80 грн. плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по вул.Культури, 26 у м.Харкові за період з 24.09.2020 по 28.02.2022;
- у частині позову до ФОП Шумілкіної О.В. про стягнення 24 742,09 грн. плати за користування земельною ділянкою провадження у справі закрито за відсутністю предмета спору;
- стягнуто з ТОВ "Купер Плюс" на користь Харківської обласної прокуратури 2  517,34  грн. судового збору;
- стягнуто з ФОП Шумілкіної О.В. на користь Харківської обласної прокуратури 989,68 грн. судового збору.
В основу рішення покладено висновки суду про те, що ТОВ “Купер плюс” та ФОП Шумілкіна О.В. протягом спірного періоду зберігали кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшуючи вартість власного майна, а Харківська міська рада втрачала належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувався факт безпідставного збереження відповідачами коштів у розмірі орендної плати за рахунок позивача. Закриття провадження за частиною позовних вимог пов`язане зі сплатою відповідачами сум після звернення прокурора з позовом до суду та після відкриття провадження у справі.   

Не погодившись із означеним рішенням, ФОП Шумілкіна О.В. звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 у справі №922/4180/23 у частині стягнення з ФОП Шумілкіної О.В. на користь Харківської міської ради 41 236,80 грн. плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по АДРЕСА_1 за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції. Стягнути з Харківської міської ради на користь ФОП Шумілкіної  О.В.: понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду та витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції; компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції внаслідок необґрунтованих дій позивача в частині позовних вимог, за якими закрито провадження у справі, у розмірі 3  000,00 грн.
На переконання відповідача-2, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного:
- прокурором, позивачем та обома відповідачами під час розгляду справи в суді першої інстанції визнавалося, що нежитлова будівля літ.А-2 за адресою: м.Харків, вул.Культури, 26, розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149, з дотриманням норм законодавства та за наявності належних правових підстав використовується під надання стоматологічних послуг населенню (стоматологічна клініка) Товариством з обмеженою відповідальністю «СІЛК-2016». Натомість місцевий господарський суд у порушення вимог ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) дійшов хибного висновку, що відповідачами не доведено факту користування нежитловими приміщеннями в нежитловій будівлі літ.А-2 по вул.Культури, 26 у м.Харкові Товариством з обмеженою відповідальністю «СІЛК-2016» та, як наслідок, що фактичними користувачами нежитлової будівлі є відповідачі. Внаслідок цього суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, яким є функціональне використання нежитлових приміщень відповідачів у спірний період;
- здійснені Департаментом земельних відносин Харківської міської ради розрахунки сум безпідставно збережених коштів ФОП Шумілкіною О.В. за 2020, 2021 та 2022 роки ґрунтуються на застосуванні базової ставки річної орендної плати (до 2022 року) та ставки річної орендної плати при використанні, які підпадає під визначення «інше», (за 2022 рік) (8% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки). Водночас, згідно з підпунктом 7 пункту 4.1 Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладенні договорів оренди землі в м.Харкові (рішення Харківської міської ради №41 від 27.02.2008) при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів за спірний період підлягає застосуванню ставка річної орендної плати, яка дорівнює 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає приписам розділу 2, пункту 5.7 Порядку добровільного відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної форми власності на території м.Харкова з порушенням вимог законодавства (рішення Харківської міської ради №1247/18 від 17.10.2018), Додатку 2 до Порядку, пунктам 1.1, 3.10, підпункту 7 пункту 4.1 Положення. ФОП Шумілкіною О.В. було наведено у відзиві контррозрахунок розміру безпідставно збережених коштів за спірний період, виходячи зі ставки річної орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та сплачено в повному розмірі суму безпідставно збережених коштів згідно з контррозрахунком;
- безпідставними є посилання представника Харківської міської ради та прокурора, з якими погодився місцевий господарський суд, на те, що, оскільки нежитлове приміщення під стоматологічну діяльність використовує не ФОП Шумілкіна О.В., а орендар, застосуванню підлягає ставка річної орендної плати із зазначенням 8% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Нежитлова будівля літ.А-2 по вул.Культури, 26 у м.Харкові є громадським будинком, а її використання під надання стоматологічних послуг відповідає категорії земель «Землі житлової та громадської забудови». Крім того Положення регулює питання визначення ставки річної орендної плати залежно від того, як саме використовується земельна ділянка, а не до якої категорії земель відноситься. Той факт, що надання стоматологічних послуг здійснювалося не власником нерухомого майна, а орендарем, не впливає на функціональне використання нежитлової будівлі літ.А-2, оскільки передача власником нерухомого майна не є функціональним використанням цього нерухомого майна. Крім того передача власником нерухомого майна в оренду не змінює виду використання земельної ділянки, на якій розташоване таке нерухоме майно;
- зазначення судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 09.01.2024 про залишення без задоволення заяви ФОП Шумілкіної О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та не розгляд вказаної заяви ФОП Шумілкіної  О.В. у строки та в порядку, визначені ст.244 ГПК України, є порушенням вимог статей 233, 244 ГПК України;
- Господарський суд Харківської області дійшов хибного висновку, що спір виник з неправомірних дій відповідачів. Так, Порядком на Департамент земельних відносин покладено зобов`язання вживати заходи досудового врегулювання спору, у тому числі направити особі пропозицію про добровільне відшкодування безпідставно збережених коштів та укладення договору, а також врахувати отримані від особи документи, у тому числі щодо функціонального використання об`єктів нерухомого майна. Відповідні заходи Департаментом земельних відносин не вчинялися. Отже, звернення прокурора з позовом доФОП ОСОБА_1 у частині стягнення 24 742,09 грн. стало наслідком необґрунтованих дій позивача, а тому витрати ФОП Шумілкіної О.В. на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції в частині позовних вимог, за якими закрито провадження у справі, мають бути компенсовані відповідачу за рахунок позивача.
До апеляційної скарги ФОП Шумілкіною О.В. додано додаткові докази, а саме: договір оренди нежитлових приміщень №1-10/2019 від 01.10.2019; договір оренди нежитлових приміщень №2-01/2020 від 01.01.2020; договір оренди нежитлових приміщень №1-11/2021 від 01.11.2021. В обґрунтування причин неподання означених доказів до суду першої інстанції відповідач-2 зазначив, що спирався на положення ч.1 ст.75 ГПК України та брав до уваги факт визнання прокурором та позивачем використання нежитлових приміщень під надання стоматологічних послуг. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2024 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Стойка О.В., суддя Радіонова О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2024 апеляційну скаргу ФОП Шумілкіної О.В. залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при поданні апеляційної скарги недоліків. 
Після отримання від ФОП Шумілкіної О.В. заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Шумілкіної О.В. на рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 у справі №922/4180/23, розгляд означеної апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Купер Плюс" також звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 у справі №922/4180/23 у частині стягнення з ТОВ "Купер Плюс" на користь Харківської міської ради 104 889,37 грн. плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по вул.Культури, 26 у м.Харкові за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції. Стягнути з Харківської міської ради на користь ТОВ "Купер Плюс": понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду та витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції; компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу внаслідок необґрунтованих дій позивача в частині позовних вимог, за якими закрито провадження у справі, в розмірі 5  625,00 грн.
На переконання ТОВ "Купер Плюс", рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є таким, що підлягає скасуванню в цій частині. Судова колегія зауважує, що викладені за змістом апеляційної скарги доводи ТОВ "Купер Плюс" фактично дублюють доводи апеляційної скарги ФОП Шумілкіної О.В.  
В апеляційній скарзі ТОВ "Купер Плюс" зазначає, що спираючись на положення ч.1 ст.75 ГПК України та беручи до уваги факт визнання прокурором та позивачем використання нежитлових приміщень під надання стоматологічних послуг, не надавало до суду першої інстанції додаткових письмових доказів на підтвердження цього факту. Однак, з огляду на мотиви суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та порушення останнім ч.1 ст.75 ГПК України ТОВ "Купер Плюс" надаються додаткові письмові докази, а саме: договір оренди №18 від 01.04.2018; договір оренди №19 від 01.04.2018; договір оренди №21 від 14.09.2018; договір оренди №22 від 15.09.2018; договір оренди №27 від 01.02.2021; договір оренди №28 від 01.03.2021; договір оренди №29 від 01.03.2021; договір оренди №32 від 01.08.2021; договір оренди №35 від 01.02.2022.
За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.02.2024 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Медуниця  О.Є., суддя Радіонова О.О., суддя Стойка О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Купер Плюс" залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при поданні апеляційної скарги недоліків. 
Після отримання від ТОВ "Купер Плюс" заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Купер Плюс" на рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 у справі №922/4180/23. Об`єднано апеляційну скаргу ТОВ "Купер Плюс" (вх.429Х/3) та апеляційну скаргу ФОП Шумілкіної  О.В. (вх.428Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 у справі №922/4180/23 в одне апеляційне провадження для сумісного розгляду. Розгляд означених апеляційних скарг постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.  

Через підсистему «Електронний суд» 01.03.2024 від Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова надійшов відзив на апеляційні скарги (у межах визначеного судом строку), в якому просить апеляційні скарги відповідачів залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 – без змін. 
Прокуратура вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне:
- помилковими є посилання скаржників на те, що за спірний період підлягає застосуванню ставка річної орендної плати, яка дорівнює 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а не 8%. Верховний Суд неодноразово викладав правовий висновок, згідно з яким для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача. Доказів того, що ФОП Шумілкіна О.В. та ТОВ "Купер Плюс" (фактичні користувачі) використовують земельну ділянку з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 для здійснення медичної та стоматологічної практики матеріали справи не містять, у той час як Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛК-2016» не є фактичним користувачем означеної земельної ділянки;
- відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6315088502021 від 26.03.2021 цільове призначення земельної ділянки: 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ.«А-2». При цьому відповідно до Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги застосовується код виду цільового призначення - 03.03. Аналогічні відомості містились також в Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010;
- відсутні підстави для долучення відповідачами до матеріалів справи додаткових доказів, оскільки останні  не були позбавлені права долучити вказані документи в суді першої інстанції. У разі долучення судом вказаних договорів, прокурор просить суд звернути увагу, що вони підтверджують факт здійснення ФОП Шумілкіною О.В. та ТОВ "Купер Плюс"  виду підприємницької діяльності відповідно до КВЕДу, зазначеного у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний). У наданих ФОП Шумілкіною О.В. договорах не зазначено, для якого виду діяльності надаються приміщення в користування.

Через підсистему «Електронний суд» 14.03.2024 від Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Розглянувши означене клопотання, судова колегія не встановила підстав для його задоволення та для розгляду апеляційних без додержання  встановленого ч.10 ст.270 ГПК України порядку письмового провадження (ухвала Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2024).  

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Радіонової О.О., на підставі розпоряджень керівника апарату суду від 29.04.2024, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду апеляційних скарг сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна  О.А., суддя Стойка О.В.    
Стосовно клопотань відповідачів про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (договорів оренди нежитлових приміщень) суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Системний аналіз ст.80 ГПК України (подання доказів) та ст.269 ГПК України (межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції) свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. У свою чергу, на відповідача покладено обов`язок подати суду докази разом із поданням відзиву. 
Оскільки відповідачами не доведено та за змістом апеляційних скарг не зазначено про неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідачів, відсутні підстави для прийняття судом апеляційної інстанції означених документів - договорів оренди нежитлових приміщень як додаткових доказів у порядку ст.269 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності:
нежитлові приміщення: підвалу №2-:-10, 13, 14, 2/3 час. пр.№12 пл. 11.8 кв.м., заг. пл. 280,0 кв.м., 1-го пов. №2, 2/3 част. пр.№1 пл. 3.7 кв.м., 2/3 част. пр. 9-:-13 пл. 35.3 кв.м., у нежитловій будівлі в літ. "А-2" (загальною площею 352,5 кв.м) по вул.Культури, 26 в м.Харкові належать на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №2492 від 23.09.2011 ТОВ “Купер Плюс”; 
нежитлові приміщення 2-го поверху №1-11, 13-15, 2/3 частини приміщення №12 площею 14,1 кв.м в літ."А-2" загальною площею 335,0 кв.м по вул.Культури, 26 в м.Харкові належать на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №2960 від 25.10.2011 ТОВ “Купер Плюс”;
1/3 частка неж. прим, підвалу №12 пл. 5,9 кв.м; 1/3 частка неж. прим. 1-го пов. №1 пл. 1,8 кв.м, 1/3 частка неж. прим. 1-го пов. № 9-:- 13 пл. 17,7 кв.м, 1/3 частка неж. прим. 2-го пов. №12 пл. 7,0 кв.м. в літ. “А-2”, заг. пл. 32,4 кв.м, належать на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №93 від 16.01.2015 ТОВ “Купер Плюс”;
нежитлові приміщення 1-го поверху №3-:-8 площею 96,0 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху №14-:-24 площею 187,0 кв.м, (загальною площею 283 кв.м) у нежитловій будівлі літ."А-2" по вул.Культури, 26 в м.Харкові належать на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №3007 від 28.10.2011 Шумілкіній О.В.
Нежитлова будівля літ. “А-2” розташовується на земельній ділянці загальною площею 0,0930 га з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по АДРЕСА_1 .
За інформацією, наявною у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6315088502021 від 26.03.2021 (кадастровий номер 6310136300:07:006:0149) земельна ділянка сформована 24.09.2020 (дата державної реєстрації земельної ділянки).
За твердженнями прокурора, ФОП Шумілкіна О.В. та ТОВ “Купер Плюс” використовують земельну ділянку з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 площею 0,0930 га по вул.Культури, 26 в м.Харків для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ.“А-2”, без виникнення права власності/користування земельною ділянкою та без державної реєстрації цих прав на неї відповідно до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України (далі – ЗК України), а також без сплати коштів за землю в передбаченому законодавством розмірі.

Головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради на підставі ч.2 ст.83 та ст.187 ЗК України проведено комплекс перевірочних заходів щодо додержання земельного законодавства при використанні земельної ділянки (кадастровий номер 6310136300:07:006:0149), яка розташована за адресою: м.Харків, вул.Культури, 26, про що складено акт обстеження земельної ділянки від 21.07.2023 з додатками у вигляді ситуаційної схеми розміщення земельної ділянки (план-схеми) та фото.
Обстеження здійснено з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.03.2021 №НВ-6315088502021 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. 
За результатами комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження земельної ділянки на місцевості, встановлено наступне.
За наявною в Інспекції інформацією документи, що посвідчують право власності, користування земельною ділянкою (кадастровий номер 6310136300:07:006:0149) площею 0,0930 га за адресою: м.Харків, вул.Культури, 26 в Харківській міській раді та інших виконавчих органах не обліковуються.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6315088502021 від 26.03.2021 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 складає 0,0930 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 24.09.2020.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 площею 0,0930 га за адресою: м.Харків, вул.Культури, 26 за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстровані.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 21.07.2023 право власності:
- на нежитлові приміщення: підвалу №2-:-10, 13,14, 2/3 час. пр.№ 12 пл. 11,8 кв.м, заг.пл. 280,0 кв.м, 1-го пов. №2, 2/3 част. пр.№1 пл. 3,7 кв.м, 2/3 част. пр. 9-:-13 пл. 35,3  кв.м, (загальною площею 352,5 кв.м), нежитлові приміщення 2-го поверху №1-11, 13-15, 2/3 частини приміщення №12 площею 14,1 кв.м (загальною площею 335,0 кв.м) у нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою: м.Харків, вул.Культури, 26 зареєстровано з 09.08.2017 по теперішній час за ТОВ «Купер Плюс» на підставі договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень №2492 від 23.09.2011 та №2960 від 25.10.2011;
- на 1/3 частка неж. прим. підвалу №12 пл. 5,9 кв.м; 1/3 частка неж. прим. 1-го пов. №1 пл. 1,8 кв.м, 1/3 частка неж. прим. 1-го пов. № 9-:-13 пл. 17,7 кв.м, 1/3 частка неж. прим. 2-го пов. №12 пл. 7,0 кв.м (загальною площею 32,4 кв.м) у нежитловій будівлі літ. «А-2» за адресою: м.Харків, вул.Культури, 26 зареєстровано з 16.01.2015 по теперішній за ТОВ «Купер Плюс» на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №93 від 16.01.2015;
- нежитлові приміщення 1-го поверху №3-:-8 площею 96,0 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху №14-:-24 площею 187,0 кв.м (загальною площею 283,0 кв.м) у нежитловій будівлі літ."А-2" за адресою: м.Харків, вул.Культури, 26 зареєстровано з 09.08.2017 по теперішній час за Шумілкіною О.В. на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №3007 від 28.10.2011.
ТОВ “Купер Плюс” та ФОП Шумілкіна О.В. у період з 24.09.2020 по теперішній час використовують земельну ділянку (кадастровий номер 6310136300:07:006:0149) площею 0,0930 га за адресою: АДРЕСА_1 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України.
Обстеженням на місцевості встановлено, що земельна ділянка (кадастровий номер 6310136300:07:006:0149) площею 0,0930 га за адресою: АДРЕСА_1 не огороджена. На території земельної ділянки розташована нежитлова будівля літ. “А-2”, право власності на яку зареєстроване за ТОВ "Купер Плюс" та ОСОБА_1 , а також металева конструкція. 

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 27.01.2010 (дата запису: 27.01.2010, номер запису: 24800000000117239).
Відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області №15778/5/20-40-04-02-13 від 25.08.2023  ТОВ “Купер Плюс” (код ЄДРПОУ 35476271) у 2020-2022 роках не значиться платником плати за землю (кадастровий номер 6310136300:07:006:0149).   ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) не зареєстрована платником земельного податку або орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149. ОСОБА_1 зареєстрована платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за використання нежитлової будівлі площею 283,0  кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокуратурою за результатами вивчення інформації з відкритих джерел встановлено, що за вказаною адресою розташований та здійснює свою діяльність стоматологічний центр Silk (https://silkdentist.com.ua/).

На підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Департаментом земельних відносин Харківської міської ради здійснено відповідні розрахунки безпідставно збережених ТОВ “Купер Плюс” та ФОП Шумілкіною О.В. коштів за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 (розрахунки додані до матеріалів позовної заяви).
Відповідно до розрахунку Департаменту земельних відносин Харківської міської ради щодо ТОВ “Купер Плюс”:
за період з 24.09.2020 по 31.12.2020 підприємство мало сплатити до бюджету 31  125,88 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна);
за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 підприємство мало сплатити до бюджету 115  518,68 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна);
за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 підприємство мало сплатити до бюджету 21  178,43 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна).
Усього за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 ТОВ "Купер Плюс" мало сплатити до бюджету 167 822,99 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна).
Згідно з розрахунком Департаменту земельних відносин Харківської міської ради щодо ФОП Шумілкіної О.В.:
за період з 24.09.2020 по 31.12.2020 ФОП Шумілкіна О.В. мала сплатити до бюджету 12 237,00 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна);
за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 ФОП Шумілкіна О.В. мала сплатити до бюджету 45  415,68 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна);
за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 ФОП Шумілкіна О.В. мала сплатити до бюджету 8  326,21 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна).
Усього за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 ФОП Шумілкіна О.В. мала сплатити до бюджету 65  978,89 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна).
Не здійснення  ФОП Шумілкіною О.В. та ТОВ “Купер Плюс” плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 площею 0,0930 га по АДРЕСА_1 за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 у встановленому законодавством розмірі стало підставою звернення прокурора до суду з розглядуваним позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради як органу місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади жителів міста Харкова, здійснює відповідно до закону від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права власності.
Наявність у розглядуваному випадку правових підстав для захисту порушених інтересів держави прокуратурою шляхом представництва в суді підтверджена за змістом рішення суду першої інстанції і відповідачами не оспорюється.
Судова колегія враховує наступне.
Сутність розглянутого місцевим господарським судом спору полягає у примусовому поверненні на підставі ст.1212 ЦК України відповідачами безпідставно збереженого майна - коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку з кадастровим 6310136300:07:006:0149 площею 0,0930 га по АДРЕСА_1 , яка використовується відповідачами для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень в нежитловій будівлі літ.«А-2», розташованій на названій земельній ділянці, які належать відповідачам на праві власності, без належно оформлених і зареєстрованих речових прав на означену земельну ділянку, нарахованих за період з 24.09.2020 по 28.02.2022.
Положення ст.1212 ЦК України, які визначають умови задоволення вимог у кондикційних зобов`язаннях, обов`язковою умовою для її застосування передбачають одночасну сукупність трьох елементів:
- збільшення (набуття) майна у набувача (або збереження такого майна) з одночасним зменшенням майна у потерпілого у відповідному розмірі (або не збільшення такого майна);
- збільшення (збереження) майна у набувача за рахунок потерпілого;
- первісна відсутність правових підстав для збільшення (збереження) майна у набувача, або відпадіння таких підстав у подальшому.
Встановлення сукупності зазначених умов є предметом доказування для позивача та, відповідно, оцінки для суду.
Беручи до уваги правову природу розглядуваних між сторонами правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням положень, насамперед, ЦК України та ЗК України, а також інших відповідних нормативно-правових актів, чинних на дату виникнення спірних правовідносин. Отже, судова колегія погоджується з доводами місцевого господарського суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.120 ЗК України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Водночас, за змістом ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Беручи до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29.05.2020 у справі №922/2843/19, від 02.06.2020 у справі №922/2845/19, від 25.02.2020 у справі №922/748/19, від 17.03.2020 у справі №922/2413/19 та від 13.04.2021 у справі №922/1352/20, а також висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, апеляційний суд зазначає, що розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку передбачає необхідність наявності для правильного її визначення двох параметрів (окрім тривалості спірного періоду):
- наявності самої земельної ділянки, як об`єкту оренди, сформованої відповідно до ст.79-1 ЗК України;
- наявності грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності.
Факт формування спірної земельної ділянки площею 0,0930 га з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по АДРЕСА_1 як об`єкта цивільних прав з відповідною площею, межами та кадастровим номером підтверджується наявними матеріалами справи (зокрема, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6315088502021 від 26.03.2021) та сторонами не заперечується. 
Господарським судом Харківської області встановлено, що відповідачі використовують спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 площею 0,0930 га для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень у нежитловій будівлі літ.«А-2», розташованій на названій земельній ділянці, право власності на які (нежитлові приміщення) зареєстроване за відповідачами (підтверджується, зокрема, наявною у матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).
Як установлено місцевим господарським судом та не оспорюється сторонами, ТОВ “Купер Плюс” та ФОП Шумілкіна О.В. з моменту набуття права власності на нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. “А-2” по АДРЕСА_1 та станом на момент звернення прокурора з розглядуваним позовом до суду належним чином не оформили речові права на спірну земельну ділянку та не сплачували за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. Таким чином ТОВ “Купер Плюс” та ФОП Шумілкіна О.В. зберігали кошти, тим самим збільшуючи вартість власного майна, а Харківська міська рада втрачала належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувався факт безпідставного збереження відповідачами коштів у розмірі орендної плати за рахунок Харківської міської ради.
Розмір збережених відповідачами коштів від безпідставно набутого майна за період з 24.09.2020 по 28.02.2022, який підлягає відшкодуванню з боку ТОВ “Купер Плюс” та ФОП Шумілкіної О.В., розрахований Харківською міською радою виходячи з розміру орендної плати за землю та складає загальну суму 233  801,88 грн., зокрема ТОВ "Купер Плюс" мало сплатити до бюджету 167 822,99 грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна), ФОП Шумілкіна О.В. мала сплатити до бюджету 65  978,89  грн. (з урахуванням відсотку площі належного на праві власності нерухомого майна).
При здійсненні розрахунків Департаментом земельних відносин Харківської міської ради застосовано ставку річної орендної плати - 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з правильністю застосування якої погодився Господарський суд Харківської області. Водночас, за твердженнями відповідачів (апелянтів), при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів за спірний період підлягає застосуванню ставка річної орендної плати, яка дорівнює 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки нежитлові приміщення в нежитловій будівлі літ.«А-2» по АДРЕСА_1 використовує Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛК-2016» під надання стоматологічних послуг.
З цього приводу судова колегія зазначає наступне.
Рішенням Харківської міської ради №1247/18 від 17.10.2018 затверджено Порядок добровільного відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної форми власності на території м.Харкова з порушенням вимог законодавства (далі - Порядок).
У якості додатка Порядок містить Розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельних ділянок комунальної форми власності на території м.Харкова з порушенням вимог законодавства.
Означений додаток передбачає застосування при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати ставку річної орендної плати (%).
Відповідно до п.5.7 Порядку безпідставно збережені кошти розраховуються із застосуванням коефіцієнтів та їхніх значень на підставі нормативних документів, зазначених у розділі 2 цього Порядку.
У Розділі 2 Порядку зазначено, що Порядок розроблено, зокрема, відповідно до рішення Харківської міської ради №41/08 від 27.02.2008 «Про затвердження «Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м.Харкові» (далі – Положення).
Пунктом 1.1 означеного Положення визначено, що останнє розроблено з метою створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення та справляння орендної плати за земельні ділянки, орендодавцями яких згідно із земельним законодавством виступає Харківська міська рада.
Відповідно до п.2.5 Положення (у редакції, чинний до 01.01.2022) розмір поточної базової ставки орендної плати, визначеної відповідно до наведених вихідних даних, становить 0,08 (тобто, 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки).
Згідно з пп.24 пункту 4.1 Положення (у редакції чинній з 01.01.2022) ставка річної орендної плати за земельну ділянку з видом використання «інше» складає 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Тобто, розрахунки Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, на підставі яких прокурор визначив та пред`явив до стягнення суму безпідставно збережених коштів за спірний період, здійснювалися із застосуванням поточної базової ставки орендної плати за 2020-2021 роки та ставки річної орендної плати за 2022 рік.
Стосовно доводів апелянтів про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю “СІЛК-2016” (код ЄДРПОУ 40891590) використовує нежитлові приміщення в нежитловій будівлі літ.«А-2» по вул.Культури, 26 у м.Харкові під надання стоматологічних послуг, з огляду на що при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів за спірний період підлягає застосуванню ставка річної орендної плати, яка дорівнює 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.
З дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20.
Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, від 20.09.2022 у справі №922/3684/20.
Як зазначалося вище за текстом постанови, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №347889473 від 25.09.2023 вбачається, що право власності на нежитлові приміщення в нежитловій будівлі літ. “А-2” за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 та ТОВ “Купер Плюс”.
Згідно з п.3.3 Статуту ТОВ “Купер Плюс” предметом діяльності Товариства є всі види діяльності, які не заборонені чинним законодавством України. Усі види діяльності, які згідно із законодавством потребують спеціальних дозволів чи ліцензій, здійснюються Товариством лише після їх отримання.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ “Купер Плюс” (код ЄДРПОУ 35476271) є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний).
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ФОП Шумілкіної  О.В. (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний), стоматологічна практика.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що фактичними користувачами спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 є ФОП Шумілкіна О.В. та ТОВ “Купер Плюс”, а не ТОВ «СІЛК-2016», як помилково зазначають апелянти.
Наголошуючи на тому, що нежитлові приміщення у нежитловій будівлі літ. «А-2» по АДРЕСА_1 використовуються під надання стоматологічних послуг,  ФОП Шумілкіна О.В. не надала документи на підтвердження отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики (враховуючи зазначення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань серед видів економічної діяльності стоматологічної практики). ТОВ “Купер Плюс”, статутом якого передбачено, що Товариство може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання спеціального дозволу (ліцензії), відповідних документів (ліцензій) також не надало. 
Отже, матеріали справи не містять доказів того, що ФОП Шумілкіна О.В. чи ТОВ “Купер Плюс” використовують спірну земельну          ділянку для здійснення медичної та стоматологічної практики.
Згідно зі ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2).
Тлумачення змісту ст.79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Стандарти доказування не передбачають обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Судова колегія, беручи до уваги обставини справи, пояснення учасників справи і надані ними до матеріалів справи документи, погоджується з висновком Господарського суду Харківської області про те, що більш вірогідними доказами підтверджено, що відповідачами використовується об`єкт нерухомого майна, розташований на спірній земельній ділянці, для провадження своєї основної економічної діяльності - надання в експлуатацію власного нерухомого майна.
Приймаючи до уваги, що відповідачами не доведено належними та допустимими у контексті норм ГПК України доказами здійснення діяльності виключно пов`язаної з охороною здоров`я, Харківською міською радою при здійсненні розрахунку розміру безпідставно збережених грошових коштів у розмірі орендної плати правомірно застосовано ставку річної орендної плати у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Суд апеляційної інстанції, разом з іншим, вважає доречними посилання місцевого господарського суду на те, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6315088502021 від 26.03.2021 цільове призначення: 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ.“А-2”. Водночас, згідно з Класифікатором видів цільового призначення земельних ділянок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги застосовується код виду цільового призначення - 03.03. Аналогічні відомості містились також в Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010.
Харківською міською радою нараховано та у межах справи №922/4180/23 прокурором пред`явлено до стягнення з відповідачів суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 у наступних розмірах: ФОП Шумілкіній О.В. нараховано 65 978,89 грн., ТОВ “Купер Плюс” нараховано 167 822,99 грн.
Після звернення прокурора з розглядуваним позовом до суду та після відкриття Господарським судом Харківської області провадження у справі №922/4180/23 ФОП Шумілкіною О.В. сплачено суму безпідставно збережених коштів за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 у розмірі 24 742,09 грн. та ТОВ "Купер Плюс" у розмірі 62 933,62 грн.
Керуючись приписами п.2 ч.1 ст.231 ГПК України місцевий господарський суд за відсутністю предмета спору дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі в частині позову до ФОП Шумілкіної О.В. про стягнення 24 742,09 грн. плати за користування земельною ділянкою та в частині позову до ТОВ "Купер Плюс" про стягнення 62 933,62 грн. плати за користування земельною ділянкою.
Приймаючи до уваги вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками Господарського суду Харківської області про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення на користь Харківської міської ради плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136300:07:006:0149 по АДРЕСА_1 за період з 24.09.2020 по 28.02.2022 з ТОВ "Купер Плюс" у розмірі 104 889,37 грн. та з ФОП Шумілкіної О.В. у розмірі 41 236,80 грн. 

За змістом апеляційних скарг ТОВ "Купер Плюс" та ФОП Шумілкіна О.В., разом з іншим, виклали незгоду з висновком суду першої інстанції про виникнення спору з неправомірних дій відповідачів та щодо покладення витрат за подання позовної заяви у повному обсязі на відповідачів. При цьому скаржники зазначили про наявність обов`язку  Департаменту земельних відносин вживати заходи досудового врегулювання спору, невчинення яких свідчить про те, що звернення прокурора з позовом у частині стягнення сум, провадження по яких закрито, стало наслідком необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. 
Статтею 19 ГПК України унормовано, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.
Таким чином, законодавство визначає заходи досудового врегулювання спору виключно правом (а не обов`язком) учасника господарських відносин. До того ж обома зазначеними законодавчими актами передбачається обов`язок особи, яка порушила права і законні інтереси інших осіб, поновити їх, не чекаючи пред`явлення, зокрема, претензії. 
Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів його використовує. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржників щодо обов`язковості досудового врегулювання спору у розглядуваному випадку. 
При цьому судова колегія наголошує, що саме протиправні дії відповідачів, які мали вираз у використанні останніми для експлуатації та обслуговування власних нежитлових приміщень в нежитловій будівлі земельної ділянки без належно оформлених і зареєстрованих речових прав на означену земельну ділянку та без внесення плати за таке використання стали підставою звернення прокурора з розглядуваним позовом до суду.
Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 
З огляду на те, що відповідачами здійснено часткову оплату за користування земельною ділянкою після звернення прокурора з позовом до суду (тобто, спір виник з неправомірних дій відповідачів), суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим покладення судом першої інстанції судового збору за подання позовної заяви на відповідачів. Враховуючи результат розгляду справи, витрати відповідачів на професійну правничу допомогу покладаються на них і, відповідно, заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, подані до суду першої інстанції, підлягають залишенню без задоволення. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У цій справі учасникам справи було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, які (доводи і вимоги апеляційних скарг) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційні скарги ФОП Шумілкіної О.В та ТОВ "Купер Плюс" підлягають залишенню без задоволення, оскаржуване рішення - залишенню без змін.
За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржників витрат зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг та понесених останніми витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шумілкіної Ольги Володимирівни залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер Плюс" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2024 у справі №922/4180/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 03.05.2024.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка