ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 травня 2024 року           справа №200/6705/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 200/6705/23 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                               ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- скасувати рішення № 057250005486 від 03.11.2023 про відмову в призначенні пенсії від 03 листопада 2023 року;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26.10.2023 відповідно до вимог ст. 114 Закону № 1058, зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача за Списком № 1 - шахтарі періоди роботи: з 01.09.1983 по 31.10.1983 на шахті «Селидівська» в/о Селидіввугілля»; з 18.12.1985 по 07.04.1987 на шахті «Селидівська» в/о Селидіввугілля; з 28.04.1987 по 20.03.1992 на шахті № 2 “Новогродівська” Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля:; з 24.03.1992 по 31.12.1999 на МКП “Шахтоспецмонтаж”.
В обгрунтування позову зазначив, що в жовтні 2023 року звернувся до відповідача з заявою засобами веб-порталу ПФУ про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надав всі необхідні документи. 
Рішенням відповідача відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу. 
Відповідачем протиправно не зараховано спірні періоди трудової діяльності позивача, які підтверджені належними записами трудової книжки.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 057250005486 від 03.11.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підп. 1 п. 2 ст. 114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” через відсутність необхідного пільгового стажу за Списком № 1 та страхового стажу. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підп. 1 п. 2 ст. 114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням висновків суду по даній справі та зарахувати до його пільгового стажу роботи за Списком № 1 та страхового стажу наступні періоди роботи: на шахті “Селидівська” в/о “Селидіввугілля”: з 01.09.1983 по 31.10.1983; з 18.12.1985 по 07.04.1987; на шахті № 2 “Новогродівська” Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля: з 28.04.1987 по 20.03.1992; на МКП “Шахтоспецмонтаж” з 24.03.1992 по 31.12.1999.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Страховий стаж позивача за наданими документами складає 3 роки 4 місяці 27 днів. 
При цьому до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 25.02.2008, оскільки виправлення дати народження виконано з порушенням п. 2.13 Інструкції № 58, а періоди роботи до 25.02.2008 внесені з порушенням вимог пп. 5.2, 5.3 Інструкції № 58. 
До страхового та пільгового стажу за Списком № 1 не враховано періоди роботи згідно довідок від 04.10.2023 № 26/381, оскільки підприємство яким видана довідка не є правонаступником ліквідованого підприємства чи архівною установою. 
Отже, пенсійним органом правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підп. 1 п. 2 ст. 114 ЗУ № 1058 в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1 та страхового стажу. 
Суд безпідставно стягнув з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору, без врахування норм Бюджетного кодексу України.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені судами обставини справи.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 . Відповідно до наявного в матеріалах справи копії паспорту серії НОМЕР_3 виданого Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області від 05.02.2001 є громадянином України. 
26.10.2023 позивач засобами веб-порталу звернувся до територіальних органів ПФУ з заявою про призначення йому пенсії за віком. 
За принципом екстериторіальності для розгляду даної заяви було обрано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Рішенням № 057250005486 від 03.11.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії.
В рішенні зазначено, що згідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, дублікат трудова книжка, військовий квиток, довідки про підтвердження стажу) загальний страховий стаж складає 3 роки 4 місяці 27 днів. 
До страхового стажу не зараховано періоди роботи: згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 25.02.2008, оскільки виправлення дати народження виконано з порушенням п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а періоди робот до 25.02.2008 внесені з порушення вимог пунктів 5.2, 5.3 Інструкції. 
До страхового та пільгового стажу за Списком № 1 не враховано періоди роботи згідно довідок від 04.10.2023 № 26/381, оскільки підприємство яким видана довідка не є правонаступником ліквідованого підприємства чи архівною установою. 
Враховуючи вищезазначене, гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1 та страхового стажу. 
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , дата заповнення 25.02.2008 стосовно спірних періодів містить наступні записи:
- з 01.09.1983 по 17.10.1983 – шахта “Селидівська” п/о “Селидіввугілля”, прийнятий учнем підземного гірника та направлений на ділянку шахтного транспорту № 1;
- з 18.10.1983 по 31.10.1983 – теоретичне навчання по професії “підземний гірник” з відривом від виробництва; звільнений у зв`язку зі службою в армії;
- з 18.12.1985 по 02.01.1986 – прийнятий учнем підземного гірником по ремонту гірничих виробків та направлений на ділянку по ремонту гірничих виробків;
- з 03.01.1986 по 10.02.1986 – направлений на теоретичне навчання по професії “підземний гірник з ргв” з відривом від виробництва;
- з 11.02.1986 по 09.04.1986 – направлений учнем підземним гірника з ргв на ділянку РГВ на період практики;
- з 10.04.1984 по 07.04.1987 – переведений підземним гірником по ремонту гірничих виробків 4 розряду на ділянку РГВ;
- Шахта №2 “Новогродівська” Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля: з 28.04.1987 по 03.05.1987 - прийнятий учнем прохідника на ділянку ПР підземним; 
- з 04.05.1987 по 04.06.1987 – курсове навчання по професії прохідника в УП ш/у “Курахівське”;
- з 04.06.1987 по 28.08.1987 – практика по професії прохідника;
- з 28.08.1987 по 31.03.1990 - переведений підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею на ділянку ПР;
- з 01.04.1990 по 20.03.1992 – переведений підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею на ділянку ПР; 01.06.2001 – перейменування підприємства; 02.01.2007 – реорганізація підприємства; 01.04.2007 – реорганізація підприємства;
- МКП “Шахтоспецмонтаж”: з 24.03.1992 по 31.12.1999 – прийнятий гірничим монтажником підземним з повним робочим днем під землею.
На підтвердження пільгового стажу позивачем разом із заявою про призначення пенсії надані довідки:
- довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” від 04.10.2023 № 26/381, якою підтверджується, що позивач працював повний робочий день на Шахті №2 “Новогродівська” за період з 28.04.1987 по 04.05.1987 за професією підземний учень прохідника на дільниці ПР оплата по тарифній ставці підземного робітника що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1; за період з 28.04.1987 по 04.05.1987 та за період з 04.05.1987 по 04.06.1987 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією курсове навчання по професії підземний прохідник, оплата по тарифній ставці підземного робітника, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1; в графі додаткові відомості зазначено – 14.12.2011 архів шахти № 2 “Новогродівська” переданий на постійне зберігання на шахту 1/3 “Новогродівська” (наказ №422 Мінвуглепрома України від 03.06.2006; наказ №308 від 16.11.2011 ДП “Селидіввугілля”; ВП Шахта 1-3 “Новогродівська” є правоприємником архіву шахти № 2 “Новогродівська” наказ № 422 від 03.06.2006);
- довідка про спуски та підйоми в шахту № 2 “Новогродівська” видана ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” від 04.10.2023 № 26/381, якою підтверджується спуски позивача за період з 28.04.1987 по 20.03.1992;
- довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній виданої ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” від 04.10.2023 № 26/381, якою підтверджується, що позивач працював повний робочий день на Шахті № 2 “Новогродівська” за період з 04.06.1987 по 28.08.1987 за професією практика по професії підземний прохідник оплата по тарифній ставці підземного робітника що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1; за період з 04.06.1987 по 28.08.1987 та за період з 28.08.1987 по 20.03.1992 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією підземний прохідник з повним робочим днем під землею на дільниці ПР, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1; в графі додаткові відомості зазначено – 14.12.2011 архів шахти № 2 “Новогродівська” переданий на постійне зберігання на шахту 1/3 “Новогродівська” (наказ № 422 Мінвуглепрома України від 03.06.2006; наказ № 308 від 16.11.2011 ДП “Селидіввугілля”; ВП Шахта 1-3 “Новогродівська” є правоприємником архіву шахти № 2 “Новогродівська” наказ № 422 від 03.06.2006);
- довідка про реорганізацію шахти № 2 “Новогродівська” виданою ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” від 04.10.2023 № 26/381;
- довідка про заробітну плату для обчислення пенсії виданою МКП “Шахтоспецмонтаж”, якою підтверджуються суми заробітної плати позивача отриманим ним під час роботи на цьому підприємстві за 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997 роки;
- довідка, видана МКП “Шахтоспецмонтаж” якою підтверджується, що позивач працював на цьому підприємстві з 24.03.1992 по 31.12.1999 в підземних умовах з повним робочим днем гірничомонтажником підземним, загальний робочий стаж становить 7 років 9 місяців 7 днів, підземний робочий стаж становить 7 років 1 місяць 6 днів, що передбачена Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1-Г;
- довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яку було видано ВП “Шахта Україна” ДП “Селидіввугілля” від 09.11.2022 № 1-1193, якою підтверджується факт роботи позивача повний робочий день на підземних роботах ВП “Шахта “Україна” ДП “Селидіввугілля” з 01.09.1983 по 18.10.1983 виконував гірничі роботи видобування вугілля підземним способом за професією учня підземного гірника ділянки шахтного транспорту №1, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1; з 18.10.1983 по 31.10.1983 виконував гірничі роботи видобування вугілля підземним способом за професією теоретичне навчання по професії підземний гірник з відривом від виробництва з оплатою по тарифній ставці підземного робочого, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1; з 18.12.1985 по 02.01.1986 виконував гірничі роботи, видобування вугілля підземним способом за професією учень підземного гірника по ремонту гірничих виробків ділянки по ремонту гірничих виробків, з оплатою по тарифній ставці підземного робочого, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1; з 02.01.1986 по 10.02.1986 виконував гірничі роботи видобування вугілля підземним способом за професією теоретичне навчання по професії підземний гірник по ремонту гірничих виробків з оплатою по тарифній ставці підземного робочого, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1; з 11.02.1986 по 09.04.1986 виконував гірничі роботи видобування вугілля підземним способом за професією учня підземного гірника по ремонту гірничих виробків з оплатою по тарифній ставці підземного робочого, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1; з 10.04.1986 по 07.04.1987 виконував гірничі роботи видобування вугілля підземним способом за професією підземний гірник по ремонту гірничих виробків ділянки по ремонту гірничих виробків, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1.
Відповідач не зарахував періоди роботи позивача до його страхового та пільгового стажу за Списком № 1, які зазначені у дублікаті трудової книжки позивача серії АА № 243137 дата заповнення 25.02.2008.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що записами трудової книжки позивача, отже, пенсійним органом протиправно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058).
Відповідно до положень абзацу першого пункту 2 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно з абзацом третім пункту 2 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону №1058 до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті (…).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах (...).
На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі – Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). 
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках: 
1) відсутність трудової книжки;
2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. 
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
В спірні періоди роботи позивача застосовувалися Списки № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
Посади, на яких працював позивач у спірні періоди, передбачені вищезазначеними Списками № 1.
Записами в трудовій книжці позивача (дублікаті) підтверджується зайнятість позивача повний робочий день під землею на посадах, які передбачені Списком № 1, затвердженим постановами Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
Відповідачем не зараховано періоди роботи позивача за дублікатом трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 25.02.2008, оскільки виправлення дати народження виконано з порушенням п. 2.13 Інструкції № 58, а періоди робот до 25.02.2008 внесені з порушенням вимог пп. 5.2, 5.3 Інструкції.
У період внесення записів про роботу позивача у спірні періоди після 1993, порядок ведення трудових книжок визначався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).
Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Згідно з пунктом 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Розділом 5 інструкції № 58 визначений порядок видачі та оформлення Дубліката трудової книжки:
пункт 5.1. Особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки;
пункт 5.2. Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень);
пункт 5.3. Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис. Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство;
пункт 5.4. Не зазначаються у підсумованому загальному стажі роботи, а записуються окремим рядком із посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів, крім відомостей, що передбачені у пункті 2.18 цієї Інструкції, такі записи:
а) про час перебування у народному ополченні та партизанських загонах із зазначенням дати зарахування і дати звільнення із служби;
б) про роботу як члена артілі промислової кооперації;
пункт 5.5. Якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї). При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки. Досліджуючи матеріали справи, на думку суду, записи в дублікаті трудової книжки викладені з достатньою повнотою та чіткістю, з покликанням на номери та дати кадрових наказів, у дублікаті трудової книжки проставлена печатка підприємства.
Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, в тому числі по видачі її дублікату.
Отже, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист при вирішенні питань призначення пенсії.
При цьому, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження права особи на соціальний захист.
Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки для особи, яка допустила такі порушення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, помилка в виправленні у даті народження позивача, а також порушення вимог пунктів 5.2 та 5.3 при заповненні відповідальною особою на підприємстві дублікату трудової книжки, не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею стажу.
З огляду на вищевикладене пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача спірні періоди його роботи за дублікатом трудової книжки.
Суд не приймає доводи апелянта про неможливість врахування періодів роботи позивача за довідками від 04.10.2023 № 26/381, які видані не правонаступником ліквідованого підприємства чи архівною установою, оскільки пільговий характер роботи позивача підтверджується записами трудової книжки.
Суд також зазначає, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 25.11.2005 № 22-1 орган, який призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії. 
Такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитись Пенсійним фондом в будь-який час. Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата) або ж здійснюється перерахунок пенсії з метою її підвищення.
Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Таким чином, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.
Тобто, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для не врахування заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17(адміністративне провадження № К/9901/24469/18).
Відповідачем не надано доказів фальсифікації спірних довідок, що довідки містять неправдиву інформацію. 
Відсутні також докази, що відповідач здійснив перевірку даних та встановив обставини, які б спростовували зміст наданих позивачем довідок.
Таким чином, пенсійним органом не виконано обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів позивачем. 
Щодо доводів апелянта про безпідставне стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по справі суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, понесені позивачем.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 200/6705/23 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 200/6705/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 13 травня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 13 травня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                          А.В. Гайдар

                                                                                                          Е.Г. Казначеєв