ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 712/8152/23                                                     Головуючий у 1 інстанції: Демчик Р.В.
                                                                                      Суддя-доповідач: Василенко Я.М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого                              Василенка Я.М.,
суддів                                        Мельничука В.П., Шведа Е.Ю.,
за участю секретаря                    Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- скасувати постанову інспектора роти № 4 взводу № 1 батальйону УПП в м. Черкаси Водолад І.Ю. серії ЕАС № 6781464 від 04.04.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2023 відкладено розгляд клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для звернення до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови; прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовлено; позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, прийняти нове рішення, яким поновити строк подання позовної заяви у праві № 712/8152/23.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позов необхідно залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, який статтею 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Також, суд першої інстанції зауважив, що оскарження позивачем дій начальника УПП в Черкаській області не є оскарженням постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні в період з 24.07.2023 року по 01.08.2023 також не є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду для захисту своїх прав.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивачем пропущено строк оскарження постанови з поважної причини, оскільки ним оскаржувалися дії начальника УПП в Черкаській області Кокоби О.О. до ДПП України щодо розгляду його скарг на постанови інспектора роти № 4 взводу № 1 батальйону УПП в м. Черкаси Водолад І.Ю. від 20.02.2023 року та від 04.04.2023 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.
У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Правовими положеннями ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 вказаної статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Згідно правових положень ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.
У свою чергу, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.
Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, постановою інспектора УПП в Черкаській області Водолад І.Ю. від 20.02.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся із скаргою до начальника УПП в Черкаській області Кокоби О.О .
Рішенням начальника УПП в Черкаській області Кокоби О.О. №6572259 від 09.03.2023 року скасовано постанову інспектора УПП в Черкаській області Водолад І.Ю. від 20.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а справу направлено на новий розгляд.
Вказане рішення ОСОБА_1 отримав 20.03.2023.
Постановою інспектора роти №4 взводу №1 батальйону УПП в м. Черкаси Водолад І.Ю. серії ЕАС № 6781464 від 04.04.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за те що він, 19.02.2023 року о 12.50 год. в м. Черкаси по вул. Б. Вишневецького, 34, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку в місці, де відстань між розділювальною смугою і транспортним засобом менше трьох метрів, а саме 80 см., чим порушив вимоги п.п. 15.9.д ПДР України.
Вказану постанову ОСОБА_1 отримав 18.04.2023.
Не погоджуючись із вказаною постановою, 21.04.2023 ОСОБА_1 звернувся із скаргою до начальника УПП в Черкаській області Кокоби О.
Рішенням начальника УПП в Черкаській області Кокоби О. № 6781464 від 26.04.2023 його скаргу на постанову інспектора УПП в Черкаській області Водолад І.Ю. серії ЕАС № 6781464 від 04.04.2023 року залишено без задоволення.
Рішення УПП в Черкаській області Кокоби О. № 6781464 від 26.04.2023 ОСОБА_1 отримав 29.04.2023.
Отже, починаючи з 30.04.2023 розпочався десятиденний строк, передбачений КАС України для оскарження постанови інспектора роти №4 взводу №1 батальйону УПП в м. Черкаси Водолад І.Ю. серії ЕАС № 6781464 від 04.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, який закінчився 10.05.2023.
Адміністративний позов подано позивачем до суду 08.08.2023, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду першої інстанції (а.с. 1), тобто з пропуском строку звернення до суду.
Обставиною, на яку ОСОБА_1 посилається, як на підставу для поновлення йому пропущеного строку, є те, що він вирішив скористатися процедурою досудового врегулювання спору, а саме звертався зі скаргою до ДПП України на дії начальника УПП в Черкаській області Кокоби О.О. щодо розгляду його скарг на постанови інспектора роти №4 взводу №1 батальйону УПП в м. Черкаси Водолад І.Ю. від 20.02.2023 та від 04.04.2023 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Вказані посилання апелянта до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки такі дії позивача не позбавляли його права своєчасно звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що оскарження позивачем дій начальника УПП в Черкаській області не є оскарженням постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. 
При цьому, колегія суддів, в контексті спірних правовідносин зазначає, що як було зазначено вище, відповідно до положення пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП  постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.
При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.
У свою чергу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.02.2023 по справі № 697/1044/22.
Правовими положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).
Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Отже, суд апеляційної інстанції наголошує, що питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду у кожному конкретному випадку встановлюється на підставі фактичних обставин справи, з урахуванням обґрунтувань вимог учасників справи та на підставі наданих ними доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення, а тим більше зі скаргою до ДПП України на дії начальника УПП в Черкаській області Кокоби О.О. щодо розгляду його скарг на постанови інспектора роти № 4 взводу №1 батальйону УПП в м. Черкаси Водолад І.Ю. від 20.02.2023 та від 04.04.2023 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.
Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі №522/14986/19, від 26 січня 2021 року у справі №757/48987/18-а, від 23 вересня 2022 року у справі № № 750/10714/21, від 16 лютого 2023 року у справі № 697/1044/22.
У свою чергу, позивачем не обґрунтовано та не надано жодного належного доказу, що унеможливило останнього подати позовну заяву у встановлений адміністративним судочинством десятиденний термін.
Отже, дослідивши обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.
З огляду на предмет спору у даному провадженні та зважаючи на дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом - 08.08.2023, тобто, з пропуском визначеного частиною 2 статті 286 КАС України строку для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а також враховуючи недоведеність існування підстав вважати причини пропуску строку поважними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі вимог ст. 123 КАС України.  
При цьому, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, щоб підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2024 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий:                                                                      Василенко Я.М.
                           
Судді:                                                                                Мельничук В.П. 

                                                                                                    Швед Е.Ю.