СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року                                      м. Харків                            Справа № 910/2266/23

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Пуль О.А., суддя Мартюхіна Н.О.
за участю секретаря Андерс О.К.
за участю представників сторін:
позивача-не з`явився;
відповідача-не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані"  про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу,  понесених  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача -фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича, м.Харків, (вх. 640 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі          №910/2266/23
за позовом фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича, м.Харків, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м. Київ,
про  розірвання договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
     Фізична особа - підприємець Холоденко Олександр Костянтинович звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", в якому просив суд розірвати договір оренди  від 11.08.2021 № К2-1/Х-1 та стягнути 254907,41 грн. основного боргу (який складається з 180971,11 грн гарантійного платежу та 73936,30 грн орендної плати за березень 2022 року), а також нарахованих 1194, 22 грн 3% річних та 1784,35 грн інфляційних втрат.
      Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.05.2023  позов задоволено повністю; розірвано договір оренди від 11.09.2021 №К2/Х-1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" та ФОП Холоденком Олександром Костянтиновичем; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" на користь фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича гарантійний платіж у розмірі 180 971,11 грн., орендну плату за березень 2022 року у розмірі 73 936,30 грн., три проценти річних у розмірі 1194,22 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 784,35 грн. та судовий збір у розмірі 6 552,29 грн.
    Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 зазначене рішення було залишено без змін.
    Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Крона-Компані” задовольнити частково; рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 у справі № 910/2266/23 скасовано, а  справу № 910/2266/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі             №910/2266/23 позов задоволено  частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" на користь фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича 73936,30 грн. орендної плати за березень 2022 року.В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" 17 883,57 грн. судового збору.
      Позивач - фізична особа-підприємець Холоденко Олександр Костянтинович подав на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі         №910/2266/23  до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій  просив це рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди  від 11.08.2021 № К2-1/Х-1 та стягнення 180971,11 грн гарантійного платежу та прийняти  в цій частині нове рішення, яким  позов задовольнити.
     Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі         №910/2266/23 -без змін.
      19.05.2024  від відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані"  надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.,  понесених  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача - фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024 у справі     №910/2266/23.
        Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2024 прийнято заяву   відповідача про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.,  понесених  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача -фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024 у справі  №910/2266/23 та призначено її до розгляду в судове засідання з повідомленням сторін на 05.06.2024 о 16:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104.
        05.06.2024 від позивача надійшли запереченння на заяву   відповідача про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.,  понесених  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача - фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024 у справі   №910/2266/23, згідно з якою позивач просить зменшити розмір вказаних витрат до 1000 грн, пославшись на те, що заявлений  відповідачем розмір не відповідає критеріям реальності (дійсності та необхідності), співмірності з обсягом наданих послуг,  розумності, враховуючи те, що інтереси відповідача  під час апеляційного розгляду справи, окрім адвоката Рижкова  І.П., також представляла Архіпова О.В. - заступник директора  відповідача  з юридичних питань.  
      Сторони, які належним  чином повідомлені  про дату, час та місце судового засідання до нього не з`явились, представник позивача повідомила в телефонному режимі про неможливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв"язку із перебуванням у відпустці.
     Відповідно до ч. 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття  у судове засідання  осіб, які  були належним чином повідомлені про  дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
     Розглянувши  заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.,  понесених  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача -фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024 у справі   №910/2266/23,  колегія суддів   дійшла висновку про  її задоволення з огляду на наступне.
    Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
       За приписами статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
       Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
       Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
     Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
      Згідно зі статтею 123 Господарського процессуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
      Відповідно до ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші ніж судовий збір судові витрати  покладаються: 
      1) у разі задоволення позову - на відповідача;
      2) у разі відмови в позові - на позивача;
   3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Оскільки, як зазначено вище, постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі     №910/2266/23 - без змін, у відповідності до наведеної норми ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовані витрати відповідача на правову допомогу, пов`язану з цим апеляційним переглядом  покладаються на позивача. 
      Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
    Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
    Оскільки судом апеляційної інстанції при прийнятті за результатами апеляційного перегляду  рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі     №910/2266/23 постанови від 15.05.2024   не вирішено питання розподілу витрат відповідача  на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цим апеляційним переглядом, зазначене питання підлягає вирішенню шляхом прийняття додаткової постанови.
     Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
     За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
     Для цілей розподілу судових витрат:
    1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
     2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
    Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
     Відповідно до ч. 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України,  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
      У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
    Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
      При цьому, у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України      зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
       Вказана правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.19  у справі № 922/445/19 та постановах  Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.06.20  у справі № 906/598/19, від 24.11.20  у справі № 911/4242/15. 
Як зазначено вище, 05.06.2024 від позивача надійшли запереченння на заяву   відповідача про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.,  понесених  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача -фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024 у справі   №910/2266/23, згідно з якою позивач просить зменшити розмір вказаних витрат до 1000 грн, послвавшись на те, що заявлений  відповідачем розмір не відповідає критеріям реальності(дійсності та необхідності), співмірності з обсягом наданих послуг та розумності,враховуючи те, що інтереси відповідача  під час апеляційного розгляду справи, окрім адвоката Рижкова  І.П., також представляла Архіпова О.В. - заступник директора  відповідача з юридичних питань.  
      Разом з цим колегія суддів зазначає, що суд має оцінити відповідні витрати на предмет їх реальності та обгрунтованості.       
      Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
       Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).
       В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
     Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі      статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод       1950 року.
      Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
         Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
      В постанові Верховного Суду  у складі Касаційного господарського суду від 30.08.2023  у справі № 911/3586/21 викладено висновок про те, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
     Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
       Заява відповідача про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу,  понесених  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача -фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі     №910/2266/23 разом із доказами на підтвердження вказаних витрат подано через систему  «Електронний  суд» 19.05.2024, тобто у строк,  встановлений ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України і при цьому  в судовому засіданні, яке відбулося  15.05.2024, до закінчення судових дебатів представником відповідача зроблено усуну заяву про  те, що докази витрат  на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним переглядом справи будуть подані  суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів після ухвалення  цим судом судового рішення у справі  
З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку зі зверненням фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича до суду з позовом у даній справі та зумовленої у зв`язку з цим необхідності в судовому захисті, Товариство з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (далі – клієнт), уклало з адвокатом Рижковим І.Т. (далі – адвокат) договір про надання правничої (правової) допомоги № 27/2023 від 21.11.2023 (далі - договір), за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання забезпечувати захист прав, свобод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі.
       Представництво інтересів  відповідача при апеляційному перегляді справи здійснював адвокат Рижков І.П. на підставі вказаного Договору.
     Згідно з п. 3.2 Договору: гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені з сторонами та зазначені в додатку 1 до цього договору. Сторони також можуть узгодити фіксований розмір гонорару за окремим видом правової допомоги, а також “гонорар успіху”, про що обов`язково має бути зазначено в додатковій угоді.
      Згідно з пунктом  2 додатку  2 «Тарифи на послуги  до Договору  № 27/2023 вартість  представництва  в підготовчому провадженні та під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій складає 2500 грн. за одне судове засідання.
      Пунктом 3.6. договору зазначено, що факт наданих послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, зразок якого є додатком 2 до цього договору.
       Відповідно до п. 3.7. договору, підставою для сплати гонорару є акт приймання-передачі наданих послуг, якщо сторони не погодили окремою угодою сплату гонорару авансовим платежем.
     Відповідно до Актів приймання-передачі наданих послуг за  Договором  № 27/2023  про надання  правничої (правової) допомоги від 30.04.2024  № 8 та від 16.05.2024 № 9  Адвокатом надано, а ТОВ  «Крона Компані» прийнято  послуги з представництва інтересів Клієнта у Східному апеляційному господарському суді, а саме участь  в судових засіданнях, які відбулись  24.04.2024  та 15.05.2024, включаючи проїзд до будівлі суду, очікування  початку судового засідання,   на загальну суму 5000 грн.
    Ті самі дані щодо обсягу та вартості наданих послуг зазначено в доданому до заяви відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу Детальному описі  наданих послуг від 19.05.2024.
   Оплату вартості вказаних послуг проведено відповідачем Адвокату платіжним дорученням   від 07.05.2024  №  98716589. 
      Зазначені в Актах відмоомсті про участь адвоката Рижкова І.П. в судових засіданнях суду апеляційної інстанції 24.04.2024  та 15.05.2024 підтверджується  протоколами судових засідань від  24.04.2024  та 15.05.2024.
      За змістом частини третьої       статті 237 Цивільного кодексу України,однією з підстав виникнення представництва є договір.
     Частиною першою      статті 627 Цивільного кодексу України        передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього      Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
    Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
      Стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
     Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
     Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №  922/1964/21 зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у            статті 627 ЦК України.
     Велика Палата Верховного Суду в пункті 5.44 постанови від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
      В постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2      ст. 126 цього Кодексу).
      Частинами першою та другою   статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”  встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
          З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
     -  фіксованого розміру,
     -  погодинної оплати.
     Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
    Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI    як "форма винагороди адвоката", але в розумінні   ЦК України            становить ціну такого договору.
         Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
      Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами            статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
     Так, у частині першій       статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"     визначено, що іншими видами правової допомоги  є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
     Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
    Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
     Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.
     Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.
     З огляду на наведене, такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.
     З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.
     Відповідна правова позиція щодо витрат на дорогу адвоката  до судового засідання та у зворотному напрямку міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.04.2023 у справі №       903/378/22, від 23.03.2023 у справі № 921/434/21, від 25.05.2021 у справі №                        910/7586/19.
      Отже зазначені  у  Актах послуги  у відповідності до вищенаведених вимог статті 126 Господарського процесуального кодексу України підтверджені матеріалами справи, а тому відповідають критерію реальності (дійсності та необхідності) та розумності,  їх розмір визначено у відповідності до умов Договору про надання правової допомоги  на підставі відповідних доказів щодо їх обсягу та вартості, в той час як позивачем у запереченнях на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат відповідача на правову допомогу, пов`язану з апеляційним переглядом справи не наведено та з матеріалів справи не вбачається неспівмірність зазначеного розміру зі  складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг),  часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та  ціною позову.
      Колегія суддів відхиляє доводи заперечень позивача  на заяву   відповідача про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.,  понесених  у зв`язку з апеляційним переглядом справи,  щодо того , що заявлений  відповідачем розмір не відповідає критеріям реальності(дійсності та необхідності), співмірності з обсягом наданих послуг та розумності,в обгрунутвання яких позивач послався на те, що інтереси відповідача  під час апеляційного розгляду справи окрім адвоката Рижкова  І.П. також представляла Архіпова О.В. -заступник директора відповідача  з юридичних питань, оскільки відповідно до положень ч. 2 статті 56 Господарського процесуального кодексу України участь особи в порядку самопредставництва не позбавляє її права мати в цій справі представника.  В даному випадку представник  відповідача адвокат Рижков І.П., приймаючи участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції,  наводив необхідні для захисту інтересів відповідача доводи та міркування в обгрунтуваня правової позиції відповідача  на заперечення доводів апеляційної скарги позивача, яка за результатами апеляційного перегляду справи залишена без задоволення.
       Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ :
     Заяву відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані"  про ухвалення додаткового рішення про  розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу,  понесених  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача -фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича, на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі    №910/2266/23 задовольнити.
      Стягнути з Фізичної особи-підприємця Холоденка Олександра Костянтиновича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (адреса: 04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 12; код ЄДРПОУ 32759456) витрати на професійну правничу допомогу, понесені  у зв`язку з розглядом  апеляційної скарги позивача  на рішення Господарського суду Харківської області від 31.01.2024  у справі    №910/2266/23, у розмірі 5000  грн.
     Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
    Додаткову постанову складено 17.06.2024

Головуючий суддя                                                                          І.В. Тарасова  

Суддя                                                                                                О.А. Пуль  

Суддя                                                                                                Н.О. Мартюхіна