П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/5855/22	

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.,
повний текст судового рішення
складено 04.12.2023, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Димерлія О.О.,
суддів: Танасогло Т.М., Крусяна А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року у справі №400/5855/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди
У С Т А Н О В И В:
22 грудня 2022 року ОСОБА_1 (далі – позивач, скаржник) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати протиправними та скасувати накази Департаменту патрульної поліції № 604 від 10.11.2022 року, № 1457 о/с від 24.11.2022 року;
- поновити ОСОБА_1 на роботі;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що спірні накази є незаконними та такими, які підлягають скасуванню, оскільки позивачем не допущено дисциплінарного проступку, а службове розслідування проводилось без дотримання вимог, визначених Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України. 
Як стверджував позивач, висновок за результатами службового розслідування не містить доведених фактів, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 вимог законодавства України. При цьому, у висновку за результатами службового розслідування дисциплінарна комісія зазначила про антиукраїнські висловлювання позивача проти цілісності, територіальності та суверенності України, однак вказане не відповідає дійсності. Також, висновок за результатами службового розслідування не містить диспозицію якої саме статті або приписи якого закону порушені позивачем. У висновку наведено лише загальні норми права, якими керується поліцейський в своїй діяльності. 
Крім того, позивач звертає увагу, що звільнення з посади є крайнім заходом дисциплінарного впливу і відповідач не обґрунтував застосування саме цього дисциплінарного стягнення.
За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 04 грудня 2023 року прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.
Ухвалюючи означене судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в умовах правового режиму воєнного стану, введеного на всій території України через військову агресію росії проти України, висловлював свої думки на тему воєнних дії на території України, а також на тему цілісності, територіальності та суверенності держави, зокрема щодо проведення референдумів в Херсонській області.
Як зауважено окружним адміністративним судом, висловлені думки ОСОБА_1 , який є поліцейським, прямо суперечать Конституції України, до того ж допущені в умовах військової агресії росії проти України, і відповідно відображають зневагу до держави Україна. Відтак, суд першої інстанції погодився з висновком відповідача, що в умовах воєнного стану, висловлювання ОСОБА_1 підривають довіру суспільства, як до поліції, так і до держави в цілому.
З урахуванням наведеного, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції Департамент патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.
Не погоджуючись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що повідомленнями в месенджері «Телеграм» позивач не мав на меті ставити під сумнів суверенність, цілісність та недоторканість України. Як стверджував скаржник, висловлювання позивача вказані без контексту, а фраза «слава росії» взагалі використана ним з метою покепкувати з тих осіб, які підтримують «пропутінську» владу, а не вихваляти і?ї. 
Окрім цього, висвітлення в телеграм-каналі думок позивача щодо військової агресії росії, порівняння подій пов`язаних з анексією Криму та захоплення Херсонської, Запорізької областей, на його переконання, жодним чином не підриває авторитет Національної поліції України, та не впливає негативно на оцінку діяльності поліцейських. 
Скаржник наголосив, що дію статті 34 Конституції України, у відповідності до якої кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший? спосіб - на свій вибір, не зупинено та не обмежено. 
За наведених обставин, скаржник доводив, що позивачем не допущено дисциплінарного проступку, відтак, застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є безпідставним.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Департаменту патрульної поліції спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить його залишити без змін.
В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Зокрема, як установлено судом першої інстанції та з`ясовано апеляційним судом, з 23 грудня 2005 року ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України та з 06.11.2015 року згідно до наказу №327 о/с звільнений з органів внутрішніх справ України на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 423 о/с від 06.11.2015 року.
Починаючи з 07.11.2015 року ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліцію згідно із наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 44 о/с.
04.10.2022 року Департаментом патрульної поліції прийнято наказ №1339 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», яким, зокрема, призначено службове розслідування у формі письмового провадження з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни в умовах воєнного часу інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у антиукраїнських висловлюваннях проти цілісності, територіальності та суверенності України.(т.1 а.с.61-62)
За наслідками проведення службового розслідування, 18 жовтня 2022 року начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції Євгеном Жуковим затверджено Висновок (далі – Висновок службового розслідування).
Відповідно до пункту 3 заключної частини Висновку службового розслідування, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18, статті 64 закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,6 та 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.(т.1 а.с.84-92)
На підставі Висновку службового розслідування, 10.11.2022 року Департаментом патрульної поліції прийнято наказ №604 «Про застосування до працівника УПП в Херсонській області ДПП дисциплінарного стягнення».
У відповідності до вказаного вище наказу, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18, статті 64 закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,6 та 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.(т.1 а.с.59-60)
На підставі зазначеного наказу, 24.11.2022 року Департаментом патрульної поліції прийнято наказ № 1457 о/с «Про особовий склад», яким відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби по Управлінню патрульної поліції в Херсонській області з 24 листопада 2022 року.(т.1 а.с.63)
Приписами статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Законом України «Про Національну поліцію».
Частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону України «Про Національну поліцію»).
Згідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Обов`язки поліцейського визначені у частині першій статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський зобов`язаний: 
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно із частинами першою, другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості (частина друга статті 24 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
У відповідності із частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).
За визначенням, що міститься у частині першій статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
За змістом частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Згідно із частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 
1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, які вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначено у розділі V Дисциплінарного статуту.
Так, у відповідності до частини першої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
За змістом статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Приписами частини першої та другої статті 28 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
За приписами статті 30 Дисциплінарного статуту у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.
Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.
З аналізу наведених вище норм законодавства України, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Як підтверджується матеріалами справи та з`ясовано колегією суддів, підставою звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі спірного наказу є висновки службового розслідування щодо порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у  антиукраїнських висловлюваннях проти цілісності, територіальності та суверенності України в умовах воєнного стану.
Так, у межах спірних правовідносин службове розслідування призначено за фактом можливого порушення службової дисципліни в умовах воєнного стану інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .
Згідно із Висновком службового розслідування, 04 жовтня 2022 року за №325 до ВМАЗ Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції надійшов рапорт інспектора ВМАЗ УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 в якому зазначено про таке:
«Під час моніторингу соціальних мереж у системі обміну повідомленнями «Телеграм» у групі «Driver_vs_Police» виявлено, що 30.09.2022 року інспектор взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант ОСОБА_1 дискутував на тему державного суверенітету України та тимчасово окупованих територій України, а саме Автономної Республіки Крим, висловлюючи невдоволення діями влади України. До рапорту додано скріншоти з повідомленнями, які писав позивач в месенджері «Телеграм».».
В ході проведення службового розслідування Дисциплінарною комісією досліджено долучені скріншоти месенджеру «Телеграм» та установлено, що 30 вересня 2022 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 висловлював свої думки на тему воєнних дій на території України, а також на тему цілісності, територіальності та суверенності держави Україна. 
Зокрема ОСОБА_1 писав наступне: 
« 1) «многословным не буду от увидите на этом все прекратиться, референдумы пошли, больше линия разграничения в ближайшие годы существенно двигаться не будут»;
2) «я с вами согласен как и Крым но факт остаётся фактом там россия и надолго»;
3) «я так понимаю что Херсонщину сливают как и Крым своего времени, Харьковскую область где залежи сланцевого газа и лития Кремль уступил в обмен на Херсонскую и половину Запорожскои? области, договорняк чистой воды». 
4) 04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 написав «слава росіі?».».
Під час службового розслідування позивачем надавались пояснення, в яких останній підтвердив, що зазначені повідомлення написані ним, але через деякий час ОСОБА_1 зрозумів недоцільність написаного. При цьому, як пояснив ОСОБА_1 , повідомлення «слава росії» написане ним з метою покепкувати з тих осіб, які підтримують «пропутінську» владу, а не вихваляв і?ї. Також, позивач повідомив, що на початку жовтня 2022 року видалений з цієї групи.
За наслідками дослідження матеріалів службового розслідування, Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в порушення положень Присяги поліцейського, усвідомлюючи свою високу відповідальність, в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного по всій території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач висловлював свої думки, які ставлять під сумнів суверенність, цілісність та недоторканість України, зокрема на території АР Крим та Херсонської області.
Відтак, на переконання Дисциплінарної комісії, дисциплінарний поступок, вчинений позивачем дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції України, є несумісним із подальшим проходженням служби.
У вказаному контексті судова колегія зауважує, що чинне національне законодавство України не містить визначення поняття «дискредитація». У цьому контексті слід звернути увагу на те, що за етимологічним значенням дискредитація (від французького слова «discrediter» - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету, що тісно пов`язані з морально-етичними нормами.
Вчинки, що дискредитують працівників поліції та, власне, органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції і її працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Необхідно наголосити, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, які такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, серед іншого, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників, а також з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. В свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
З урахуванням викладеного, виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків і не вчиняти дій, які ганьблять звання працівника поліції або підривають її авторитет чи носять корисливий або протиправний характер.
З огляду на наведене вище, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що відповідачем у спірному випадку правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.
Більше того, судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан.
Пунктом 2 Указу постановлено Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Також, частиною 2 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Отже, оскільки ОСОБА_1 пов`язав своє життя із проходженням служби в поліції, то в умовах воєнного стану мав усвідомлювати, що високе звання поліцейського зобов`язує захищати державний суверенітет України та її територіальну цілісність.
Апеляційний суд наголошує, що у межах спірних правовідносин вину поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку доведено. Під час визначення виду стягнення дисциплінарною комісією враховано усі критерії, з якими, в умовах воєнного стану, положення чинного законодавства пов`язують можливість звільнення із служби в поліції.
При цьому, враховуючи установлені під час розгляду обставини справи, які, як правильно зазначив відповідач свідчать про те, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції України, колегія суддів уважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.
Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. 
Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які вчиненні в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного по всій території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вказує, що при прийнятті оскаржуваних актів індивідуальної дії відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин, а тому немає підстав для визнання протиправними та скасування спірних наказів.
Разом з цим, оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, то підстави для їх задоволення також відсутні.
За таких обставин, на переконання судової колегії, за результатами судового розгляду суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржувані накази наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби винесені на підставі та у відповідності до вимог чинного законодавства України, як наслідок скасуванню не підлягають, а тому правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
У свою чергу, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказаних висновків окружного адміністративного суду не спростовують, та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права.
З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року у справі №400/5855/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Т.М. Танасогло    А.В. Крусян