Справа № 991/4165/24
Провадження 1-кс/991/4202/24

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року                                                                 м.Київ 
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду         ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання                 ОСОБА_2 ,
детектива                                                 ОСОБА_3 ,
представників власників майна                        адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про арешт майна та скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2022 року за № 52022000000000431,
В С Т А Н О В И Л А :
 
І. Суть клопотання
 
1.1. 16 травня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшло зазначене клопотання, у якому детектив просила накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме:
- мобільний телефон Apple IPhone 13 Pro Max, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ;
- ноутбук Apple MacBook model A1369, s/n C02G41EUDJWV ;
- ноутбук Apple MacBook model А2442, s/n RV2H57L4VT ;
- ноутбук Apple MacBook Pro model A2992, s/n P9D9X20D4J.
1.2. Клопотання обґрунтоване тим, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2022 року за № 52022000000000431, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Детектив повідомила, що 08 травня 2024 року був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено зазначене майно.
Детектив просила накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, пославшись на існування ризику його втрати, знищення, використання чи перетворення.
1.3. 21 травня 2024 року представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 подав до суду скаргу на бездіяльність детектива та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Адвокат зазначив, що сторона обвинувачення не виконала покладений на неї ч. 5 ст. 171 КПК України обов`язок протягом 48 годин звернутися з клопотанням про арешт майна, відтак у неї виник обов`язок його повернути.
1.4. Ухвалою від 21 травня 2024 року клопотання детектива та скарга представника власника були об`єднані в одне провадження.
1.5. 28 травня 2024 року у судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 надав письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні клопотання детектива. Адвокат акцентував увагу на факті подання клопотання поза межами встановленого кримінальним процесуальним законом строку, відсутності підстав для вилучення мобільного телефону, оскільки ОСОБА_7 надав його для огляду, та відсутності підстав для арешту майна, адже детектив не обґрунтував причетність ОСОБА_7 чи ТОВ «СІСКО СІСТЕМЗ УКРАЇНА» до вчинення кримінального правопорушення.
ІІ. Позиція учасників судового засідання
 
2.1. Детектив ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів та заперечив проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 .
2.2. Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу та заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що вилучені в ході обшуку речі є тимчасово вилученим майном. На думку адвоката, з 13 травня 2024 року майно незаконно утримується стороною обвинувачення. Телефон був наданий для огляду, а тому підстави для його вилучення були відсутні. Наявна у речах інформація, на думку представника, може бути одержана в інший спосіб, а тому легітимна мета застосування заходу забезпечення відсутня.
Представник власника майна ТОВ «СІСКО СІСТЕМЗ УКРАЇНА» - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката ОСОБА_4 , заперечив проти задоволення клопотання та зауважив, що ноутбук Apple MacBook Pro model A2992, s/n P9D9X20D4J, належить ТОВ «СІСКО СІСТЕМЗ УКРАЇНА», детектив, який проводив обшук, не включений у групу слідчих у кримінальному провадженні, а ухвала про обшук не передбачає вилучення саме цих речей.
ІІІ. Мотиви слідчого судді
 
3.1. Дослідивши клопотання, скаргу, письмові заперечення, надані детективом та представниками власників матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя
 
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).
Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:
- збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):
- правову підставу для арешту майна;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Для кожної з правових підстав арешту (мети його накладення) кримінальний процесуальний закон визначає додаткові обставини, які мають враховуватися слідчим суддею, зокрема:
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення речових доказів);
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або цивільного позову);
- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається з відповідною метою);
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення цивільного позову).
Також на особу, яка подала клопотання про арешт майна, покладено обов`язок довести (ч. 1 ст. 173 КПК України):
- необхідність такого арешту;
- наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.
Враховуючи загальні підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, арешт майна не допускається, якщо не буде доведено, що:
- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
3.3. Оцінка та висновки слідчого судді
 
3.3.1. Детектив повідомила, що у межах кримінального провадження розслідуються такі обставини.
ОСОБА_12 , який є фактичним контролером низки суб`єктів господарювання, зокрема, ТОВ «НВП «Медирент», ТОВ «Інфосейф Інноваційні Технології», ТОВ «Софт Продакшн», ТОВ «Інсайд Солюшнс», ТОВ «Сембер Трейд» тощо, які були переможцями у державних закупівлях засобів інформатизації на загальну суму понад 1,85 млрд грн, вирішив створити організовану групу з метою заволодіння грошовими коштами Державного підприємства «Українські спеціальні системи» (надалі - ДП «УСС») під час закупівель засобів інформатизації за завищеними цінами через підконтрольні компанії упродовж 2021-2022 років.
До складу групи був залучений ОСОБА_8 , який обіймає посаду Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (надалі - ДССЗЗІ, Держспецзв`язку), якій підпорядкувалося ДП «УСС», а також інші посадові особи служби, державного підприємства та суб`єктів господарювання.
31 грудня 2020 року ДП «УСС» підготовлено та направлено на погодження до ДССЗЗІ, а надалі - до Міністерства цифрової трансформації України техніко-економічне обґрунтування (надалі - ТЕО) із орієнтовною вартістю проєкта щодо створення ІС «Платформа» у розмірі 115,017 млн грн.
Водночас, приблизно на початку лютого 2021 року ОСОБА_12 , ОСОБА_9 (заступник Голови Держспецзв`язку) та ОСОБА_8 достовірно знали про наявність у групи компаній «ЕПАМ Системз» вже розробленого спеціального програмного забезпечення (надалі - ПЗ), яке відповідало необхідним критеріям для ІС «Платформа», та узгодили між собою необхідність проведення закупівлі через підконтрольне ТОВ «Інсайд Солюшнс» з метою завищення його вартості для подальшого заволодіння різницею грошових коштів.
На підставі згаданого ТЕО 28 квітня 2021 року розпорядженням КМУ № 375-р до ДССЗЗІ передано бюджетні кошти у сумі 125 320 000 грн для ДП «УСС» з метою створення ІС «Платформа».
Приблизно упродовж червня-липня 2021 року учасники групи, зокрема, ОСОБА_9 , директор ДП «УСС» ОСОБА_10 , службова особа державного підприємства ОСОБА_11 , а також інші службові особи ДП «УСС», Адміністрації ДССЗЗІ, які не були обізнані зі злочинними планами та намірами, розробили та в процесі комунікації із співробітниками компанії «ЕПАМ Системз» узгодили ТЗ, у якому визначили остаточні технічні характеристики ПЗ, необхідного для створення ІС «Платформа», яке повинно було відповідати основним параметрам програмного продукту, наявного у вказаної компанії.
Надалі у період 07-16 липня 2021 року ОСОБА_10 і ОСОБА_8 затвердили ТЗ на ІС «Платформа» з грифом «таємно», чим створили умови для подальшого унеможливлення проведення цієї закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі».
23 липня 2021 року ОСОБА_8 як державний експерт з питань таємниць Держспецзв`язку, діючи в межах єдиного злочинного плану, підписав висновок про встановлення ступеня секретності на створення ІС «Платформа».
У подальшому ОСОБА_11 підготував, а ОСОБА_10 29 липня 2021 року підписав та скерував до заздалегідь визначених учасниками групи підприємств, зокрема, ТОВ «Айкюжн ІТ», ТОВ «Білінтех Україна», ТОВ «Софтлайн ІТ», ТОВ «Євротелеком» та ТОВ «Інсайд Солюшнс» листи із запитом щодо орієнтовної вартості ІС «Платформа» та запрошенням взяти участь у закупівлі.
Надалі 09 серпня 2021 року до ДП «УСС» надійшла комерційна пропозиція ТОВ «Інсайд Солюшнс» вартістю 124 974 374 грн та комерційна пропозиція від ТОВ «Белінтех Україна», яка була залучена учасниками групи для створення видимості конкуренції під час закупівлі ІС «Платформа», вартістю 129 632 000 грн.
Окрім цього, 12 серпня 2021 року ТОВ «Айкюжн ІТ» надіслало на адресу ДП «УСС» лист із комерційною пропозицією схожого програмного продукту зі значно нижчою вартістю 39 900 000 грн, яку ОСОБА_10 приховав у власному автомобілі, чим не допустив її реєстрацію як вхідної кореспонденції в ДП «УСС».
Надалі ОСОБА_8 10 вересня 2021 року видав наказ № 560 про згоду на укладення ДП «УСС» договору щодо створення ІС «Платформа» вартістю 124 974 374 грн. 28 вересня 2021 року ОСОБА_10 був укладений договір № 12.758/21 на загальну суму 124 974 374 грн зі строком постачання до 10 грудня 2021 року.
За дорученням ОСОБА_10 04 жовтня 2021 року на банківський рахунок ТОВ «Інсайд Солюшнс» перераховано як аванс за договором грошові кошти у сумі 35 600 000 грн.
29 вересня 2021 року між ТОВ «Інсайд Солюшнс» та компанією «ЕПАМ Системз» укладено договір № 29-09/2021-12.758/21 на поставку ПЗ, необхідного для створення та функціонування цієї системи, загальною вартістю 3 629 300 доларів США.
29 жовтня 2021 року компанія «ЕПАМ Системз» передала, а ТОВ «Інсайд Солюшнс» прийняло ПЗ та виключні майнові права інтелектуальної власності на ПЗ.
03 грудня 2021 року ОСОБА_11 отримав від ТОВ «Інсайд Солюшнс» для ДП «УСС» носій інформації з ПЗ «Програмна платформа для розгортання та супроводження державних електронних реєстрів» та підписав видаткову накладну № 14 на суму 118 794 158 грн.
08 грудня 2021 року з рахунків ДП «УСС» перераховано грошові кошти у сумі 83 194 158 грн на банківський рахунок ТОВ «Інсайд Солюшнс». 16 грудня 2021 року перераховано грошові кошти у сумі 6 180 216 грн, загалом упродовж жовтня-грудня 2021 року перераховано 124 877 874 грн як оплату за договором № 12.758/21, з яких 118 794 158 грн - за ПЗ ІС «Платформа».
Отже, учасники ОГ, у тому числі ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та інші, організували, провели закупівлі та здійснили постачання ПЗ через підконтрольну ТОВ «Інсайд Солюшнс» до ДП «УСС» ПЗ ІС «Платформа» за договором № 12.758/21 загальною вартістю 118 794 158 грн, придбавши це ж ПЗ у компанії «ЕПАМ Системз» та ПАТ «ІІТ» за 95 182 733 грн, та заволоділи різницею грошових коштів у розмірі 23 611 425 грн шляхом отримання їх на рахунки підконтрольного підприємства.
Після цього учасниками групи, зокрема ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , забезпечено конвертацію вказаних коштів у долари США та їх перерахування компаніям «WINSO AS KFT.» та «WHITE BYTE KFT.» (Угорщина) на підставі договорів з ознаками фіктивності. Предметом цих договорів було постачання додаткових компонентів до ПЗ ІС «Платформа», які вже були реалізовані у програмному продукті компанії «ЕПАМ Системз».
Надалі, у період 25 листопада - 24 грудня 2021 року ОСОБА_12 через ОСОБА_9 та інших невстановлених на цей час осіб забезпечив передачу ОСОБА_8 частини з грошових коштів, якими заволоділи учасники групи.
Таким чином, за версією сторони обвинувачення, діючи в межах єдиного злочинного плану, учасники групи під керівництвом організатора ОСОБА_12 , виконавців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, за пособництва ОСОБА_13 та за участю інших, невстановлених досудовим розслідуванням осіб, упродовж 2021 року під час закупівлі ПЗ ІС «Платформа» заволоділи коштами ДП «УСС» у розмірі 23 611 425 грн, що є особливо великим розміром, чим спричинили цьому підприємству збитки на вказану суму та вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України.
Продовжуючи злочинну діяльність, учасники групи узгодили план повторного заволодіння в аналогічний спосіб бюджетними коштами під час реалізації у 2022 році проєкту щодо модернізації ІС «Платформа», яка полягала в оновленні ПЗ, закупленого у 2021 році, з метою розширення його функціональних можливостей.
Не пізніше лютого 2022 року ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_10 підготував та узгодив остаточний текст ТЕО на модернізацію ІС «Платформа» орієнтовною вартістю 180 млн грн, з яких 85,3 млн грн - для закупівлі нематеріальних активів (ПЗ) та 94,7 млн грн - для надання послуг щодо модернізації ІС «Платформа», а ОСОБА_10 07 лютого 2022 року підписав та скерував його до ДССЗЗІ для подальшого надсилання та погодження з Мінцифри.
На підставі поданих ОСОБА_8 документів 21 червня 2022 року розпорядженням КМУ № 495-р з метою підвищення обороноздатності держави в умовах воєнного стану ДССЗЗІ для забезпечення розвитку та модернізації системи кіберзахисту, мереж державної системи урядового зв`язку та Національної телекомунікаційної мережі загалом виділено 1 281 661 000 грн.
Після цього ОСОБА_8 30 червня 2022 року прийняв рішення № 08-883/ВС2, яким розподілив частину з цих коштів у розмірі 180 000 000 грн, визначивши їх метою фінансування модернізації ІС «Платформа».
У аналогічний спосіб, попередньо узгодивши ТЗ із співробітниками компанії «ЕПАМ Системз» та присвоївши ТЗ на модернізацію ІС «Платформа» гриф секретності з метою уникнення конкуренції, була створена видимість конкурентної закупівлі з участю підконтрольних юридичних осіб, за результатом якої ОСОБА_8 31 жовтня 2022 року видав наказ № 645 про згоду на укладення ДП «УСС» договору щодо модернізації ІС «Платформа» вартістю 174 960 000 грн.
03 листопада 2022 року між ДП «УСС» та ТОВ «Сембер Трейд» укладено договір № 12.624/22 про надання послуг з модернізації ІС «Платформа» та постачання пакетів оновлень до ПЗ для вказаної системи на загальну суму 174 960 000 грн.
Одразу після цього ТОВ «Сембер Трейд» укладено договір № 0911/22 із компанією «ЕПАМ Системз» (США) про надання послуг з модернізації ІС «Платформа» та поставку пакетів оновлення до ПЗ для вказаної системи загальною вартістю 3 648 285 доларів США (що згідно з офіційним курсом НБУ складає 133 412 674 грн).
30 листопада 2022 року ОСОБА_11 підписав видаткову накладну № 31 про отримання від ТОВ «Сембер Трейд» ПЗ пакетів оновлень (компонентів), необхідних для модернізації та функціонування ІС «Платформа» на суму 166 212 000 грн.
Упродовж 15-24 грудня 2022 року забезпечено перерахування з рахунків ДП «УСС» на рахунки ТОВ «Сембер Трейд» грошових коштів у сумі 174 960 000 грн як оплату за договором № 12.758/21, з яких 166 212 000 грн - за пакети оновлення ПЗ ІС «Платформа».
Таким чином, учасники групи заволоділи різницею грошових коштів у розмірі 38 404 926 грн та забезпечили їх конвертацію у долари США, євро та їх перерахування компаніям «AVITEK INC» (США) та «BEWOLKT KFT» (Угорщина) на підставі договорів з ознаками фіктивності.
Окрім цього, в теперішній час розслідуються факти зловживань службовим становищем службовими особами Держспецзв`язку та Державного центру кіберзахисту (надалі - ДЦКЗ) впродовж 2021-2022 років, направлених на заволодіння бюджетними коштами під час проведення закупівель з розробки програмного забезпечення та закупівель комп`ютерного та серверного обладнання, зокрема:
- закупівля у 2021 році спеціального обладнання для підсистем збору телеметрії інформаційно-телекомунікаційних систем (Активні сенсори) в ДЦКЗ на загальну суму близько 91,4 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 51 млн грн (договір від 02 вересня 2021 року № 32/ЗФ);
- закупівля у 2021 році спеціального обладнання для побудови Державної хмарної платформи сервісів кіберзахисту (Платформа сервісів Кіберзахисту) в ДЦКЗ на загальну суму 54 млн грн, з яких сума заволодіння коштами складала понад 25,7 млн грн (договір від 02 вересня 2021 року № 30/ЗФ);
- закупівля у 2022 році спеціального обладнання для підсистем збору телеметрії інформаційно-телекомунікаційних систем (Активні сенсори) в ДЦКЗ на загальну суму близько 36 млн грн, з яких сума заволодіння коштами склала близько 19,8 млн грн (договір від 11 серпня 2022 року № 15/ЗФ).
3.3.2. Наведені у клопотанні обставини корелюють обставинам, зазначеним у витязі з ЄРДР, підтверджені наданими детективом матеріалами у мірі, достатній для вирішення питань, пов`язаних з розглядом клопотання, та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення зазначених у клопотанні кримінальних правопорушень.
Слід наголосити, що в межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні.
3.4. Щодо підстав для арешту майна
 
3.4.1. 08 травня 2024 року був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено зазначений мобільний телефон та ноутбуки.
Адвокат ОСОБА_5 повідомив, що ноутбук Apple MacBook Pro model A2992 належить ТОВ «СІСКО СІСТЕМЗ УКРАЇНА», на підтвердження чого надав відповідні документи.
Детектив просила накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Постановою від 09 травня 2024 року зазначені телефон та ноутбуки визнані речовими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Одним з процесуальними джерел доказів є, зокрема, речові докази.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.
За твердженням детектива, ОСОБА_7 є менеджером ТОВ «СІСКО СІСТЕМЗ УКРАЇНА», який співпрацює з групою ОСОБА_12 , зокрема, проводить реєстрацію (бронювання) закупівлі, що унеможливлює участь у ній інших постачальників, окрім заздалегідь визначених компаній групи. Наведені обставини, серед іншого, підтверджуються відомостями, одержаними в ході огляду телефону ОСОБА_7 , а саме листуванням з ОСОБА_14 , а також іншими абонентами з приводу розміщення закупівель.
Викладені обставини переконують слідчого суддю у тому, що зазначений телефон та ноутбуки відповідають критеріям речових доказів, адже можуть містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, електронні документи, листування та інші способи контактування ОСОБА_7 з ОСОБА_14 та іншими з особами, які могли бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.
Викладене свідчить, що зазначене майно, вилучене в ході обшуку, може бути використане як доказ для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, зокрема події кримінального правопорушення, обставин його вчинення, кола осіб, залучених до вчинення кримінального правопорушення.
3.4.2. Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків (1) коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або (2) якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також (3) якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Як вбачається з протоколу обшуку від 08 травня 2024 року, ОСОБА_7 відмовився надати пароль до мобільного телефону. У телефоні виявлено ознаки видалення листування, зокрема з ОСОБА_14 Доступ до ноутбуків Apple MacBook Pro model A2992 та Apple MacBook model A1369 пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, оскільки ОСОБА_7 відмовився повідомити паролі, а доступ до ноутбуку Apple MacBook model А2442 неможливий у зв`язку з тим, що він перебуває у вимкненому стані, а увімкнути його в ході огляду не виявилось за можливе.
Наведені обставини обумовлюють потребу органу досудового розслідування у проведенні їх детального огляду, зокрема, із залученням спеціаліста та використанням спеціальної техніки, що дозволить у повному обсязі дослідити інформацію, яка в них міститься, у тому числі відновити видалену інформацію. Таким чином, орган досудового розслідування мав передбачені ч. 2 ст. 168 КПК України підстави для вилучення мобільного телефона та ноутбуків.
3.5. Оцінка окремих доводів представників власників майна
 
3.5.1. Слідчий суддя відхиляє доводи адвоката ОСОБА_5 про проведення обшуку неуповноваженим детективом, оскільки зазначена слідча дія проведена детективом ОСОБА_3 , який згідно з витягом з ЄРДР належить до групи слідчих, а участь в проведенні обшуку іншого детектива не свідчить про незаконність проведення слідчої дії, адже, як зазначив ККС ВС у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 758/5719/16-к, залучення співробітників оперативних підрозділів для проведення процесуальних дій є формою взаємодії слідчих органів та органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, має організаційний характер і не потребує прийняття процесуального документа у виді письмового доручення.
3.5.2. Відсутність в ухвалі слідчого судді про обшук ідентифікуючих ознак майна не свідчить про незаконність його вилучення, адже ч. 2 ст. 168, ч. 7 ст. 236 КПК України передбачає право детектива тимчасово вилучати речі і документи в ході обшуку.
3.5.3. Аналізуючи наслідки порушення строку звернення з клопотанням про арешт майна, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, на що звертали увагу адвокати, слідчий суддя виходить з визначення процесуальних строків, якими є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ч. 1 ст. 113 КПК України).
Строки у кримінальному процесі завжди спрямовані на захист конкретних прав особи, зокрема, обмежують тривалість втручання у ці права, а також спрямовані на забезпечення загальноправового принципу правової визначеності - одного з основоположних аспектів верховенства права, зокрема, обмежують у часі можливість скасування ухвалених рішень як сторони обвинувачення (інститут оскарження, передбачений ст. 303 КПК України), так і суду (інститут апеляційного оскарження).
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 263/15845/2019, за своєю природою строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки.
Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Саме строк реалізації права може бути поновлений у встановленому порядку з відновленням і втраченої у зв`язку із закінченням строку можливості реалізувати право.
Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку, крім випадків коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження. Пропуск строку виконання обов`язку, на відміну від пропуску строку реалізації права, спричиняє застосування до осіб, що пропустили строк, дисциплінарних стягнень, якщо строк пропущений оперативним підрозділом, слідчим, прокурором, слідчим суддею або суддею, або заходів забезпечення кримінального провадження, якщо строк пропущений учасником кримінального провадження.
Повертаючись до доводів адвокатів щодо пропуску строку звернення із клопотанням, слідчий суддя звертає увагу, що законодавцем у ч. 5 ст. 171 КПК України використано формулювання «клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано».
Зазначена норма містить чіткий та однозначний обов`язок сторони обвинувачення або (1) повернути вилучене майно особі, або (2) звернутися з клопотанням про його арешт. Також визначений строк виконання цього обов`язку - не пізніше наступного робочого дня.
Отже, за своєю правовою конструкцією зазначена норма має зобов`язальний, а не уповноважуючий (дозволяючий) характер, а передбачений нею строк є строком виконання зобов`язання, а не строком реалізації права. Відповідно, наслідком пропуску цього строку не може бути позбавлення прокурора, слідчого можливості звернутися з відповідним клопотанням.
Зазначений строк звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна спрямований на захист прав власника та визначає момент, з якого утримання майна стороною обвинувачення набуває невиправдано тривалого характеру та з яким пов`язується можливість власника вимагати його повернення.
Факт дотримання цього строку не належить до кола обставин, які мають оцінюватися слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна (п. 3.2 цієї ухвали), а його недотримання не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, адже не нівелює потребу у запобіганні ризику його знищення чи пошкодження.
Аналогічна правова позиція висловлена Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду у справі № 991/271/21, ухвала від 08 лютого 2021 року, № 991/4770/23, ухвала від 16 червня 2023 року, та, як зазначено в останньому рішенні, вона відповідає усталеній практиці Апеляційної палати.
3.6. Щодо співмірності втручання у право власності
 
3.6.1. Як вже зазначала слідчий суддя, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування такого ризику є цілком обґрунтованими.
Запропонований детективом спосіб арешту майна у вигляді заборони користуватися та розпоряджатися ним релевантний потребам досудового розслідування у збереженні речового доказу та його властивостей, які можуть мати доказове значення, їх дослідження та обумовлений необхідністю запобігти його знищенню чи пошкодженню.
Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.
3.6.2. Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.
Враховуючи характер майна, тимчасове позбавлення особи можливості відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним не становитиме надмірного втручання та суттєвих негативних наслідків для неї.
3.6.3. Наведене у клопотанні майно належать до переліку майна, на яке згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.
Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.
За таких обставин клопотання детектива є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи, що слідчим суддею констатована наявність підстав для застосування щодо майна заходу забезпечення, відсутні підстави для його повернення власникам та, відповідно, задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И Л А :
 
1. Клопотання - задовольнити.
2. Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів (шляхом заборони користування та розпорядження) на майно, вилучене 08.05.2024 за результатами обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 :
а) яке належить ОСОБА_7 :
- мобільний телефон Apple IPhone 13 Pro Max, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ;
- ноутбук Apple MacBook model A1369, s/n C02G41EUDJWV ;
- ноутбук Apple MacBook model А2442, s/n RV2H57L4VT.
b) яке належить ТОВ «СІСКО СІСТЕМЗ УКРАЇНА»:
- ноутбук Apple MacBook Pro model A2992, s/n P9D9X20D4J;
3. У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1