ПОСТАНОВА 
Іменем України

15 квітня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 390/115/22
провадження № 22-ц/4809/247/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Головань А.М., Письменний О.А.,

учасники справи:

позивач – Фермерське господарство «Ковалевського Віталія Івановича»;

відповідач – Фермерське господарство «Оріана»;

відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Ковалевського Віталія Івановича» до Фермерського господарства «Оріана», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди та скасування запису про державну реєстрацію за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Оріана» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2023 року (суддя О.О. Квітка),-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2022 року Фермерське господарство «Ковалевського Віталія Івановича» звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства «Оріана» та ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ), про:
- визнання недійсним договору оренди землі б/н від 01 листопада 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» щодо земельної ділянки площею 7,12 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:0686, зареєстрований державним реєстратором Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Яценко Оксаною Володимирівною, який зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.11.2021, індексний номер 61738083, номер запису про інше речове право 45176262, строк дії 10 років;
- скасування державної реєстрації договору оренди землі б/н від 01 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» щодо земельної ділянки площею 7,12 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:0686, зареєстрований державним реєстратором Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Яценко Оксаною Володимирівною, який зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.11.2021, індексний номер 61738083, номер запису про інше речове право 45176262. 
В обґрунтування позову зазначено, що 21 липня 2012 року між ФГ «Ковалевського В.І.»  та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі строком на 10 років, який був зареєстрований 08 жовтня 2012 року в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі.
Відповідно до договору оренди землі від 21 липня 2012 року Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. За користування земельною ділянкою Орендарем сплачується орендна плата у розмірі 3%.
Згідно із п. 3.3. договору оренди землі від 21 липня 2012 року умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договором, а також при зміні власника земельної ділянки.
У разі смерті орендодавця права та обов`язки за цим договором переходять до його спадкоємців (п.3.4 договору).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцем земельної ділянки к.н. 3522585000:02:000:0686 є син померлої ОСОБА_1 .
Позивач, не порушуючи умов договору, належним чином виконував обов`язки, покладені на нього відповідно до укладених договорів, сплачував орендну плату як ОСОБА_2 , так і новому власнику ОСОБА_1 , обробляв земельну ділянку.
У грудні 2021 року ФГ «Ковалевського В.І.» з Державного земельного кадастру дізналося про те, що ОСОБА_1 уклав інший договір оренди із ФГ «Оріана», який був зареєстрований в державному реєстрі речових прав 16.11.2021 (номер запису в державному реєстрі 45176262).
ФГ « ОСОБА_4 » вважає, що договір оренди, який укладений 21.07.2012, є чинним та зареєстрований у встановленому законом порядку. Однак, зареєстрованими у Державному реєстрі речових прав на нерухоме та у Державному земельному кадастрі є також договір між ФГ «Оріана» та ОСОБА_1 від 16.11.2021, тобто наявна подвійна реєстрація земельних ділянок. Це пов`язано зі зміною процедури державної реєстрації права оренди (договорів оренди) земельних ділянок, яка відбулася 01.01.2013. Так, до 2013 року державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок здійснювалась територіальними органами земельних ресурсів шляхом внесення відомостей до Поземельної книги та записів до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, які складали Державний реєстр земель. З 01.01.2013 державна реєстрація договорів оренди землі не здійснюється у Державному реєстрі земель. Замість цього проводиться державна реєстрація права оренди земельних ділянок у запровадженому у 2013 році Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
При цьому законодавством не було передбачено автоматичного перенесення відомостей про реєстрацію договорів оренди земельних ділянок з Державного реєстру земель до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що призвело до того, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про чинні договори оренди земельних ділянок, права на які виникли до 2013 року.
Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав оренди землі покладена на заявника (орендаря). 
Недійсність договору оренди землі, укладеного 01.11.2021 між ФГ «Оріана» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3522585000:02:000:0686 є те, що до укладення цього договору земля перебували в оренді у іншої юридичної особи, строк користування не закінчився.
Вважає, що державний реєстратор Соколівської сільської ради Яценко О.В. порушила вимоги законодавства щодо обов`язкового використання даних Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 01.01.2013. 
У відзиві від 02.02.2022 представник відповідача – адвокат Назаренко Ю.В. просить відмовити у позові, за наступного. 
За відсутності станом на жовтень 2012 року порядку проведення державної реєстрації договорів оренди землі – договір оренди позивача є неукладеним, на що вказує відсутність у позивача будь-якого права на земельну ділянку. 
Той факт, що на договорі стоїть печатка відділу Держкомзему не свідчить про належну державну реєстрацію договору тим більше, що в жовтні 2012 року такої установи вже не існувало. 
За відповідним Положенням міськрайонного відділу Держземагенство не наділявся повноваженнями з приводу реєстрації договорів оренди і більше того – зазначений відділ Держземагенства не є виконавчим органом місцевого самоврядування і в будь-якому випадку не уповноважений державою здійснювати державну реєстрацію договорів за законом. 
Позивач міг (зобов`язаний був), починаючи з 01.01.2013 зареєструвати своє право оренди у спосіб, встановлений законом, який набув чинності саме з 01.01.2013. 
Судове рішення 
       Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровогрнадської області, позов Фермерського господарства «Ковалевського Віталія Івановича» до Фермерського господарства «Оріана», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди та скасування запису про державну реєстрацію, задоволено. 
Визнаний недійсним договір оренди землі б/н від 01 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» щодо земельної ділянки площею 7,12 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:0686, зареєстрований державним реєстратором Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Яценко Оксаною Володимирівною, який зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.11.2021, індексний номер 61738083, номер запису про інше речове право 45176262, строк дії 10 років. Скасована державна реєстрація договору оренди землі б/н від 01 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» щодо земельної ділянки площею 7,12 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:0686, зареєстрований державним реєстратором Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Яценко Оксаною Володимирівною, який зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.11.2021, індексний номер 61738083, номер запису про інше речове право 45176262, розподілені судові витрати.
Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги дійшов висновку, що належними, допустимими та достатніми доказами підтверджено, що на час укладення договору оренди між спадкоємцем ОСОБА_2 – ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» діяв договір оренди від 21 липня 2012 року, умови якого повинен був дотримуватися відповідач ОСОБА_1 . 
Вимоги правочину власник земельної ділянки порушив, відтак наявні підстави визнати договір, укладений між ОСОБА_1 а ФГ «Оріана» недійсним та відповідно скасувати його державну реєстрацію. 
Апеляційна скарга
       Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат Назаренко Ю.В., який діє в інтересах Фермерського господарства «Оріана» подав апеляційну скаргу, якою просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
       Вказав, що позивач звернувся до суду не маючи права оренди, так як наданий договір оренди є неукладеним і до того ж строк дії договору закінчився на момент ухвалення судового рішення у справі.
       ФГ «Оріана з листопада 2021 року використовує орендовану земельну ділянку та сплачує орендну плату.
       Позивач в установленому порядку не набув права користування, те що в договорі стоїть печатка відділу Держкомзему, не свідчить про належну державну реєстрацію договору.
Позивач міг, починаючи з січня 2013 року, зареєструвати своє право оренди у спосіб, встановлений законом, однак діяв недобросовісно. Не надав суду укладеного договору оренди та витягу про державну реєстрацію права оренди, відтак не навів про своє порушене право, яке підлягає захисту.
Відзив на апеляційну скаргу не подано
Рух справи в суді апеляційної інстанції 

Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.

15 січня 2024 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 22 лютого 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

22 лютого 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 28 березня 2024 року.
       
Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.220-222).

Щодо участі учасників справи в суді апеляційної інстанції

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явились.
Від представника Фермерського господарства «Оріана» адвокатом Назаренком Ю.В. подано клопотання про розгляд справи без участі сторони скаржника (а.с.224).
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За положеннями ч.5 ст. 268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Обставини справи, зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 21.07.2012 між ОСОБА_2 та ФГ «Ковалевського В.І.» укладено договір оренди землі, за яким ОСОБА_2 передала земельну ділянку площею 7,12 га в оренду ФГ «Ковалевського В.І.», на строк 10 років (а.с. 12-13).
З акту приймання-передачі об`єкта оренди від 21.07.2012 вбачається, що згідно із договору оренди землі, зареєстрованого від 08.10.2012 № 352250004004757, орендодавець передає, а орендар приймає об`єкт оренди, зазначений в пунктах 1,2 договору оренди землі (а.с. 14).
Відповідно до Державного акту на право власності на землю ОСОБА_2 отримала земельну ділянку площею 7,12 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради, ділянки № НОМЕР_1 (а.с. 15).
Після смерті ОСОБА_2 її син ОСОБА_1 успадкував земельну ділянку площею 7,12 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:0686, розташованої на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с. 16).
Із відповіді відділу №2 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області вбачається, що реєстрація договорів земельних ділянок, починаючи з 2011 року здійснювалася за допомогою Перехідної реєстраційної системи і книги записів зберігалися в електронному вигляді. З 01.01.2013 доступ до зазначених книг було закрито по всій території України та створено Національну кадастрову систему, до якої автоматично були перенесені відомості про земельні ділянки. Відділ надає завірену копію наявного Запису про державну реєстрацію зміни/довгострокового припинення дії договору оренди земельної ділянки, орендодавцем якої є громадянка України ОСОБА_2 (а.с. 17-20).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером 3522585000:02:000:0686, площею 7,1216 га, є ОСОБА_1 16.11.2021 на підставі договори оренди землі, виданого 01.11.2021 зареєстровано право оренди земельної ділянки, орендар - ФГ «Оріана» (а.с. 21-22).
ГУ Держгеокадастру у Кіровоградської області 06.06.2022 надало належним чином завірені копії наступних документів: поземельної книги 3522585000020000686 (кадастровий номер земельної ділянки), договору оренди землі, зареєстрованого 31.03.2008, реєстраційний номер 040837200115, запис державної реєстрації договорів оренди землі на 2 арк. (а.с. 61). Із поземельної книги вбачається, що власником земельної ділянки є ОСОБА_2 ; документом, що посвідчує право є державний акт серії ІV-КР номер 028367, дата державної реєстрації 22.05.2002; орендарем вказаної земельної ділянки є ФГ « ОСОБА_4 », дата реєстрації права оренди на нерухоме майно - 21.03.2008; за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку 03.12.2013 (а.с. 62-92).
З договору оренди землі від 12.06.2007 вбачається, що ОСОБА_2 передала ФГ «Ковалевського В.І.» земельну ділянку загальною площею 7, 12 га (а.с.93-100). Вказаний договір зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 31.03.2008, номер запису 522 (а.с. 101-102). 
Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги 
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню. 

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення 
Частинами 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Спірні правовідносини виникли за наслідком договорів оренди, перший договір від 21.07.2012 між ОСОБА_2 та ФГ «Ковалевського В.І.», за яким ОСОБА_2 передала земельну ділянку площею 7,12 га в оренду ФГ «Ковалевського В.І.», на строк 10 років.
       На час укладення вказаного договору оренди землі діяв Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174 та Постанова Кабінету міністрів України від 9 вересня 2009 р. N 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі». 
Згідно даних норм права, реєстрація договору оренди здійснювалася структурними підрозділами центру державного земельного кадастру при Держкомземі України (п. 1.2), яким і була проведена державна реєстрація договору оренди від 21 липня 2012 року, що укладений між Фермерським господарством « ОСОБА_4 » та ОСОБА_2 .
Договір оренди від 21 липня 2012 року був зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 08.10.2012, а тому набув чинності у відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до п. 3.4 Договору оренди від 21 липня 2012 року у разі смерті орендодавця права та обов`язки за цим договором переходять до його спадкоємців
ОСОБА_2 помирає 10 березня 2013 року. Після смерті ОСОБА_2 її син ОСОБА_1 успадкував земельну ділянку площею 7,12 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:0686, розташованої на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, орендарем якої був позивач і строк дії договору 10 років, строк укладання договору 21.07.2012 року, реєстрація відбулася 08.10.2012 року.
Однак, до закінчення дії договору з позивачем, а саме 16.11.2021 року, укладений договір оренди між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана».
Позивач ставить питання про недійсність договору оренди між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана».
Спірні правовідносини регулюються ЗУ «Про оренду землі», Цивільним законодавством.
Згідно з абзацом четвертим частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. 
Згідно зі статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
В свою чергу ч. 1 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення Договору оренди землі від 21 липня 2012 року) укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Згідно зі статті 27 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» (у редакції чинній на момент реєстрації спірного договору) державна реєстрація обтяжень здійснюється, зокрема, на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.
Згідно із ч. 4 ст. 18 вказаного закону (у редакції чинній на момент реєстрації договору оренди між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» від 01.11.2021) державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.
Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» (у редакції чинній на момент реєстрації договору оренди між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» від 01.11.2021) передбачено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.
За змістом приписів статей 210 і 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Відповідно до вимог ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною. 
Відповідно до ч. 5 статті 126 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час укладення Договору оренди землі від 21 липня 2012 року) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Статті 18 і 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення договору оренди землі від 21 липня 2012 року), передбачали, що укладений договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
У постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16 (провадження № 14-411цс19) Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову у частині визнання оспорюваного договору оренди земельної ділянки недійсним, оскільки останній укладений до закінчення дії попереднього договору, укладеного із позивачем, тобто на час укладення та реєстрації оспорюваного договору оренди земельної ділянки між відповідачами був чинним договір оренди цього ж об`єкта, укладений між позивачем та відповідачем і в установленому законом порядку не припинений.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі N 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц. 
Суд першої інстанції, дослідивши підстави звернення, природу виниклих спірних правовідносин, правильно застосувавши норми права, прийшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які свідчать, що на час укладення договору оренди між спадкоємцем ОСОБА_2 – ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» діяв договір оренди від 21 липня 2012 року, умови якого повинен був дотримуватися відповідач ОСОБА_1 . Тому є підстави визнати договір, укладений між ОСОБА_1 а ФГ «Оріана» недійсним та як наслідок задовольнити похідну вимогу про скасування державної реєстрації договору оренди землі б/н від 01 листопада 2021 року (право оренди), укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Оріана» щодо земельної ділянки площею 7,12 га, кадастровий номер 3522585000:02:000:0686, зареєстрований державним реєстратором Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Яценко Оксаною Володимирівною, який зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.11.2021, індексний номер 61738083, номер запису про інше речове право 45176262.
У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, без законного припинення дії попереднього зобов`язання-договору оренди, власник земельної ділянки не вправі був укладати новий договір. Питання щодо обов`язку позивача здійснити реєстрацію згідно законодавства введеного в дію з 01.01.2013 року, то вищенаведені норми права регулюють дії учасників договору. 
До 01.01.2013 року діяла норма про обов`язкову державну реєстрацію договорів оренди землі  та про набрання чинності такими договорами після їх державної реєстрації. Таким чином, відлік строку дії договорів, підписаних до 01.01.2013 року, розпочинався саме від дати їх державної реєстрації.

       З 01 січня 2013 року державна реєстрація договорів оренди землі не здійснюється у Державному реєстрі земель. Замість цього передбачалася державна реєстрація права оренди земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору  (ч.1 ст. 638 ЦКУ). Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 зазначив, що цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.  Відступ від даної правової позиції стосується договорів, укладених після 01.01.2013 року. 
Тож посилання про закінчення дії договору на час ухвалення судового рішення, є хибними, цивільна справа порушена у січні 2022 року, розглядом закінчена 23.10.2023 року в суді першої інстанції, спір вирішується на час виникнення спірних правовідносин, що повністю відповідає /підпадає під строк дії договору.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що орендодавець не заявляв вимоги щодо повернення земельної ділянки з підстав відсутності правових підстав використання землі позивачем,  так як жодна зі сторін першого договору не здійснила державну реєстрацію договору оренди землі, як врегульовано / передбачено нормою права. Питання ким використовувалася земельна ділянка в спірний період, не з`ясовувалося. Сторона відповідача в поясненнях вказала, що з моменту реєстрації права ФГ «Оріана», саме цією стороною.
ОСОБА_1 по замовчуванню припинив відносини, що не може відповідати законодавчим вимогам.
Відносно доводів апеляційної скарги щодо реєстрації договору управлінням Держкомзему у Кіровоградському районі. 
Так, договір, на підставі якого позивач набув право користування укладений 21 липня 2012 року (а.с.12). Значиться, про реєстрацію в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі 8 жовтня 2012 року. На час укладення договору оренди землі від 21 липня 2012 року діяв Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174 (втратив чинність в серпні 2012 року) та Постанова Кабінету міністрів України від 9 вересня 2009 р. N 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», за яким така реєстрація здійснювалася структурними підрозділами центру державного земельного кадастру при Держкомземі України (п. 13.2), яким і була проведена державна реєстрація договору оренди від 21 липня 2012 року, що укладений між Фермерським господарством « ОСОБА_4 » та ОСОБА_2 . 
Договір оренди від 21 липня 2012 року зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 08.10.2012, а тому набув чинності у відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі». Згідно книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, завірена копія якої надана адвокату Позненко Ю.В. в.о начальником ГУ Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Ю.Терещенко 16.12.2021 року свідчить про запис про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 8 жовтня 2012 року кадастровий номер 3522585000:02:000:0686, значиться орендар ФГ Ковалевського В.І., орендодавець ОСОБА_2 (а.с.17-20).
Щодо належності печатки, відповідності органу який здійснив реєстрацію, судом першої інстанції наведені відповідні норми права та правильно застосовані до спірних правовідносин.Відповідач ніяким чином не спростовував правомірність договору в порядку передбаченому законодавством. 
Судові витрати
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України перерозподілу судові витрати не підлягають, у зв`язку з незмінністю судового рішення. 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що визначені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення відсутні, подану у даній справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуФермерського господарства «Оріана» залишити без задоволення, а  рішенняКіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2023 року без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді А.М. Головань
О.А. Письменний