УХВАЛА

24 квітня 2024 року 
м. Київ

справа №620/9370/21
адміністративне провадження №К/990/12782/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Коваленко Н.В., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю  за виконанням судового рішення у справі № 620/9370/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,                      
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 82% до 77% сум грошового забезпечення;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії сум грошового забезпечення з врахуванням встановлених законодавством України надбавок, без обмеження максимальним розміром пенсії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2021,  залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022,  в задоволенні значеного позову відмовлено.Постановою Верховного Суду від 10.05.2023 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 25.10.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 03.02.2022 у справі №620/9370/21 скасовано.
Ухвалено нове рішення.
Позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1  з 82% до 77% сум грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2018, виходячи з 82% розміру грошового забезпечення  без обмеження максимальним розміром пенсії.
29.03.2024 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відповідно до ст. 382 КАС України. Зокрема позивач просить зобов`язати ГУПФУ в Чернігівській області  у 10-денний строк повідомити Верховний Суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню  ст. 14, 370 КАС України та вжити заходи щодо виконання постанови Верховного Суду від 10.05.2023 у цій справі.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що судове рішення у справі виконано відповідачем не в повному обсязі, оскільки ГУ ПФУ в Чернігівській області протиправно обмежує максимальний розмір пенсії позивача, який нараховано в розмірі 50192,82 грн., виплачуючи при цьому 48612,42 грн., а тому є необхідність у встановленні судового контролю за його виконанням.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, є всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з частиною другою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №  1402-VIII) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
За приписами частин четвертої та сьомої статті 13 Закону № 1402-VIII невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями підпункту "ґ" пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається про встановлення судом касаційної інстанції строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а.
Зміст наведених норм права свідчить про те, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій, повязаних із його заявою. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18 та від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 зазначив, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
До клопотання про встановлення судового контролю позивачем додано копії протоколів про перерахунок пенсії від 02.06.2023, 06.03.2024, 13.03.2024, згідно з якими розмір пенсії позивача становить 48612,42 грн., тобто обмеження, які були введені Законом № 3668-VI відповідачем не застосовувалися.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів зазначає про відсутність підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду у цій справі, оскільки останнім вчиняються дії, спрямовані на його виконання.
При цьому, Верховний Суд звертає увагу позивача на те, що перевірка правомірності прийняття (вчинення) рішень, дій чи бездіяльності суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду може бути  здійснена судом через механізм, регламентований статтею 383 КАС України, згідно із частиною першою якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про відсутність передбачених КАС України підстав для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання постанови Верховного Суду, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 355, 359, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 620/9370/21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                             А.Ю. Бучик
Судді                                                                                        Н.В. Коваленко
                                                                                                А.І. Рибачук