Справа № 354/898/23 
Провадження № 22-ц/4808/723/24 
Головуючий у 1 інстанції Єрмак  Н. В. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого  Фединяка В.Д.  ( суддя-доповідач)        
суддів:             Бойчука І.В., Максюти І.О.,  
секретаря         Гудяк Х.М.
з участю           представників: ОСОБА_1 адвоката Лісодіда О.В.;
                          ОСОБА_2 адвоката  Ридая Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лісодіда Олега Валентиновича на рішення Яремчанського міського суду від 18 березня 2024 року, постановлене в складі суді ОСОБА_3 в м. Яремче, повний текст складено 27 березня 2024 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Могилевич Лілії Василівни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,
                                                    ВСТАНОВИВ:
У  червні 2023 року   ОСОБА_1 звернулась  в суд з позовом до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Могилевич Лілії Василівни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2022року склала заповіт, яким заповідала належну їй частку житлового будинку ОСОБА_4 . Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Могилевич Л.В. 16.03.2023року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про скасування заповіту, однак, постановою приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Могилевич Л.В. від 18.05.2023року було відмовлено у вчинені нотаріальної дії з мотивів, що ОСОБА_1 страждає на «шизофренічний розлад», а тому є сумнів щодо обсягу її цивільної дієздатності. Відповідач перевірив, що у органах опіки нема відомостей щодо встановлення опіки чи піклування над позивачем, що свідчить про те, що позивач не є обмежено дієздатною, внаслідок чого, просить скасувати постанову нотаріуса від 18.05.2023року. Просить скасувати постанову приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 18.05.2023року  про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме:  скасуванні заповіту №2407 від 23.09.2022року.
Рішенням Яремчанського міського суду від 18 березня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Могилевич Лілії Василівни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову в повному розмірі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що  вона має намір скасувати складений нею заповіт 23.09.2022року, який посвідчено приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Могилевич Л.В. Разом з тим, нотаріус необґрунтовано відмовила у вчиненні даної нотаріальної дії, посилаючись на сумнів щодо обсягу цивільної дієздатності заявника, що не підтверджено належними доказами та є немомотивованим. Такі дії нотаріуса першкоджають їй реалізувати своє право на скасування заповіту, що може відбутись тільки шляхом вчинення нотаріальної дії- нотаріального засвідчення справжності підпису на заяві про скасування заповіту.
13 травня представник ОСОБА_2 адвокат Ридай Н.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим,  оскільки при складанні постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії нотаріусом дотримано вимоги ЗУ «Про нотаріат»  та перевірено обсяг цивільної дієздатності, здатність  усвідомлювати свої дії та керувати ним. Нотарісу при вчиненні іншої нотаріальної дії ОСОБА_1 , зокрема посвідчення копії стало відомо про виписку з протоколу ЛКК №127 від 19.10.2022 року №150, видану КНП «Яремчанською центральною міською лікарнею», виданий для встановлення опіки ОСОБА_1 3 метою, підтвердити або спростувати дані обставини  вона  ОСОБА_2 21.03. 2023 року звернулась з листом Ne 06/01-16 до КНП «Яремчанська Центральна Міська лікарня» прро надання інформацію про психічний стан ОСОБА_1 . Згідно відповіді КНП «Яремчанська Центральна Міська лікарня» за N138 від 29.03.2023р. вбачається, що «визначати усвідомлення значення дій ОСОБА_5 може тільки судово-психіатрична експертиза».
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав  доводи апеляційної скарги, просить задовольнити  подану  скаргу.
Представник  ОСОБА_2   доводи апеляційної скарги заперечив. Рішення суду вважає законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі  доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що скасування заповіту відбувається лише шляхом нотаріального засвідчення справжності підпису на заяві, про що і йдеться у резолютивній частині оскаржуваної постанови, а тому суд приходить до висновку, що відмова позивачу у вчиненні нотаріальної дії відповідачем була надана відповідно до Закону України «Про нотаріат», внаслідок чого підстав для скасування постанови приватного нотаріуса  Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Могилевич Л.В. від 18.05.2023року    судом не встановлено.
Ухвалене  судом  першої інстанції рішення  не  відповідає вимогам  закону  й  матеріалам  справи.
Відповідно до частини першої  статті 352  ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що ОСОБА_1 23.09.2022 року було складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського району Івано-Франківської області Могилевич Л.В., реєстровий номер 2407 згідно  якого, заповідач  належну їй 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтва  про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_4 .
16.03.2023року ОСОБА_1   звернулась до приватного нотаріуса Надвірнянського району Івано-Франківської області Могилевич Л.В. із заявою, в якій просила скасувати вказаний заповіт.
Постановою приватного нотаріуса Надвірнянського району Івано-Франківської області Могилевич Л.В. від  18.05.2023року було відмовлено у скасуванні заповіту, у зв`язку з сумнівом нотаріуса   щодо обсягу цивільної дієздатності ОСОБА_1 .
Згідно виписки з протоколу ЛКК №127 від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 хворіє діагнозом шизофренічний розлад. (а.с.21).
Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ч. 2 ЦК України).  
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17.07.1997 р. №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно  до  правил статті 1233 Цивільного кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 
За  змістом ч.1,7 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт обравши для цього  один  із способів,  зокрема,  посвідчити  новий заповіт або подати заяву до відповідного нотаріального органу про скасування раніше складеного заповіту.Таким чином,  закон  передбачає  безповоротне   і   безумовне скасування заповіту. 
Якщо заповіт, складений пізніше,скасовує попередній,  цей попередній аповіт не може бути поновлений  і  за умови,  що  пізніше  складений заповіт у свою чергу був скасований поданою заявою. 
Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Відтак,  відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України реалізовуючи  право   розпоряджається своїм майном на власний розсуд ОСОБА_1 , 16.03.2023року  звернулась до приватного нотаріуса Надвірнянського району Івано-Франківської області Могилевич Л.В. із заявою, в якій просила скасувати вчинений нею  23.09.2022 року  заповіт  щодо розпорядження  майном.
Нотаріальні дії повинні вчинятись відповідно до встановлених для нотаріуса або посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, компетенцією і порядком    їх вчинення. 
Порядок скасування чи зміни заповіту регламентується пунктом 6 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту від 22.02.2012 № 296/5.
Так, для скасування або зміни заповіту нотаріусу подається заява відповідного змісту. Справжність підпису на такій заяві має бути нотаріально засвідчена.
Заява викладається в довільній формі з дотриманням загальних вимог до порядку її складання. Зокрема, текст заяви повинен бути викладений зрозуміло, чітко, грамотно, не мати підчисток, із дотриманням вимог чинного законодавства.
Нотаріус, якому під час посвідчення заповіту стало відомо про наявність раніше складеного заповіту, повідомляє про вчинену нотаріальну дію державний нотаріальний архів, нотаріуса чи орган місцевого самоврядування, де зберігається примірник раніше посвідченого заповіту.
Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, визначені статтею 49 Закону України «Про нотаріат».
Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат»      в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє    у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви     у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним       у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за     її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані     з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій.
Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що нотаріус зобов`язаний мотивувати свої дії, направлені на відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, нотаріусу заборонено лише безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.
Відмовляючи   ОСОБА_1 у  скасуванні  вчиненого нею заповіту приватний нотаріус  Надвірнянського району Івано-Франківської області Могилевич Л.В. зіслалась на те, що  є сумніви     у тому, що заявниця, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії.
Разом  з  тим, не  встановлено, що з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась заявниця, яка в установленому порядку не визнана недієздатною та  не усвідомлює значення, зміст, правових наслідків цієї дії, оскільки  право заявниці як  власника  майна  було  направлене  не  на  відчуження  належного їй  майна, а  на  збереження  цього  майна, що  не суперечать ст. 319 ч. 2 ЦК України, що також   не  було  враховано  приватним  нотаріусом  Надвірнянського району Івано-Франківської області Могилевич Л.В. при  відмові  ОСОБА_1   у  задоволенні  заяви  про скасування  заповіту.
Суд  першої  інстанції також не  врахував ту обставину,  що скасовуючи заповіт шляхом подання заяви, заповідачка не була обмежена у волевиявленні щодо розпорядження належним їй майном на  випадок  смерті  і  мала змогу втілити свою волю у передбачену законом нотаріальну форму.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене, колегія  суддів  вважає, що   рішення суду першої інстанції ухвалене  з  неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому  його необхідно скасувати  та задовольнити позовні вимоги  про скасування    постанови    приватного нотаріуса Надвірнянського району Івано-Франківської області Могилевич Л.В. від  18.05.202  року  про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме:  засвідчення  справжності підпису ОСОБА_1 у  заяві від 16.03.2023  року  про скасування заповіту зареєстрованого в  реєстрі за  №2407 від 23.09.2022 року.
Щодо  вимоги апеляційної  скарги про зобов`язання нотаріуса скасувати  заповіт колегія  сіддів зазначає  таке.
Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі    № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат».
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження   № 61-40053св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, щосуд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які     б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. 
Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.
Щодо розподілу судового збору.
Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч.1,п.п.1,2 ч. 2 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача. 
Оскільки ОСОБА_1 відповідно п.9 ч.5 ст.5  Закону України «Про судовий збір» звільнена  від  сплати  судового збору, то слід  стягнути з ОСОБА_2   на користь держави 1 073 (одна тисяча сімдесять три) грн 60 коп судового збору за подання позовної заяви та 1610 ( одна тисяча шістсот десять ) 40 грн за  подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 
                                              ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лісодіда Олега Валентиновича задовольнити частково.
Рішення Яремчанського міського суду від 18 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення. 
Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Могилевич Лілії Василівни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії задовольнити.
Скасувати постанову приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 18.05.2023року  про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме:  засвідчення  справжності підпису ОСОБА_1 у  заяві від 16.03.2023  року  про скасування заповіту зареєстрованого в  реєстрі за  №2407 від 23.09.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_2   на користь держави 1 073 (одна тисяча сімдесять три) грн 60 коп судового збору за подання позовної заяви та 1610 ( одна тисяча шістсот десять ) 40 грн за  подання апеляційної скарги. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний  текст постанови  складено 10 червня 2024 року.

Судді:                                                                                                               В.Д.Фединяк
                                                                                                                          І.В.Бойчук
                                                                                                                          І.О.Максюта