ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/28777/23                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  29 травня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Ганечко О.М., Сорочка Є.О.
                                             за участю секретаря Барміної Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.08.2023 № 0051943/0706, від 03.08.2023 № 0051943/0706, від 03.08.2023 № 0051945/0706. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03.08.2023 № 0051943/0706, від 03.08.2023 № 0051944/0706, від 03.08.2023 № 0051945/0706.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.
Доводи апелянта мотивовані тим, що підстави для задоволення позовних вимог - відсутні, адже перевіркою виявлено обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з ТОВ ТВФ "ОТРАДА", ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО", ТОВ "АГРО ТОВ", ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС", ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА", ТОВ "БІТЕРС", ТОВ "ВЕСМІН", ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ", ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС" є нереальними, податковим органом встановлено фізичну неможливість здійснення господарських операцій у задекларованих обсягах, у контрагентів позивача відсутні достатні трудові та матеріально-технічні ресурси для проведення відповідних господарських операцій, а надані первинні документи містять недоліки.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. 
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірне рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" з 10.12.2021 по 25.01.2022, з метою дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2018 по 30.09.2021, валютного - за період з 01.07.2018 по 30.09.2021, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 30.09.2021 та іншого законодавства за відповідний період. 
За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт від 01.02.2022 №5619/Ж5/26-15-07-06-02-10/35432625, відповідно до висновків якого встановлено порушення:
- п. 44.1, 44.2, 44.6 ст.44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від?ємне значення об?єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 13 551 814,00 грн., в тому числі: за три квартали 2021 року - 13551814,00 грн.
Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.07.2018 по 30.09.2021 встановлено його заниження на загальну суму 3760193,00 грн., а саме: за 2019 рік - 3020222,00 грн.; за 2020 рік - 739971,00 грн. 
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.5, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 6 888 355,00 грн., в тому числі: за квітень 2019 року на суму 506995,00 грн.; за травень 2019 на суму 1803692,00 грн.; за червень 2019 на суму 865877 грн.; за серпень 2019 на суму 1023750 грн.; за листопад 2019 на суму 206968 грн.; за грудень 2019 на суму 1020781 грн.; за лютий 2020 на суму 1160232 грн.; за травень 2020 на суму 300060 грн.
- п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України та п. 8.4. Порядку обліку платників податків, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України від 09.12.2011 №1588 щодо неподання та несвоєчасного подання повідомлень форми №20-ОПП;
- п. 286.2. ст.289 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно подано звітні податкові декларації по орендній платі за землю за 2020 р. (строк подання до 20.02.2020р. фактично подано 28.02.2020р.);
- ст. 51, п. 70.16 ст. 70, пл. 176.2 «б» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено подання з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку (форма №1 ДФ) за IV квартал 2020 року.
На підставі висновків Акта перевірки від 01.02.2022 №5619/Ж5/26-15-07-06-02-10/35432625 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення: 
- від 03.08.2023 №0051943/0706, яким визначено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в сумі 13551814,00 грн.;
- від 03.08.2023 №0051943/0706, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток підприємств на суму 3 760 193,00 грн. та нараховано штраф в сумі 
- від 03.08.2023 № 0051945/0706, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість на суму 6 888 355,00 грн. та нараховано штраф у сумі 1 722 088,75 грн. 
Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції між позивачем та ТОВ "ТВФ "ОТРАДА", ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО", ТОВ "АГРО-ТОВ", ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС", ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА", ТОВ "БІТЕРС", ТОВ "ВЕСМІН", ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ" та ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС" фактично відбулись, мали наслідком зміни в майновому стані сторін правочину, спричинили підстави для відображення таких операцій в бухгалтерському та податковому обліку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.08.2023 №0051943/0706, від 03.08.2023 №0051943/0706, від 03.08.2023 № 0051945/0706.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).
Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
В силу п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-XIV) що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 2 Закону №996-XIV визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Згідно ч.1 ст.3 Закону №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Частиною 2 ст.3 Закону №996-XIV визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно ст. 1 Закону №996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Вимогами ч.1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно ч.2 ст.9 Закону №996-XIV первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Під час проведення перевірки досліджено операції придбання ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" товарів: олія соняшникова сира, нерафінована; пшениця 4 класу, українського походження; ячмінь 3 класу, кукурудза 3-го класу, у контрагентів-постачальників: ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС" (код 42486009), ТОВ "ТВФ "ОТРАДА" (код 31428484), ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ" (код 41967980), ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС" (код 42108983), ТОВ "АГРО-ТОВ" (код 42451526), ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО" (код 34513561), ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА" (код 42866482), ТОВ "ВЕСМІН" (код 43210199), ТОВ "БІТЕРС" (код 43047508), у яких по ланцюгу постачання товару, на думку контролюючого органу, фактично відсутнє його придбання.
Перевіркою встановлено завищення ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" показника "Витрати на збут" рядок 2150 Звіту про фінансові результати за період з 01.07.2018 по 30.09.2021 по операціях ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС", ТОВ "ТВФ "ОТРАДА", ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ", ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС", ТОВ "АГРО-ТОВ", ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО", ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА", ТОВ "ВЕСМІН", ТОВ "БІТЕРС", які вплинули на визначення суми фінансового результату до оподаткування, на загальну суму 34441776,0 грн., в т.ч. за 2019 рік 27140316 грн., за 2020 рік - 7301460 гривень.
Перевіркою встановлено, що ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС", ТОВ "ТВФ "ОТРАДА", ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ", ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС", ТОВ "АГРО-ТОВ", ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО", ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА", ТОВ "ВЕСМІН", ТОВ "БІТЕРС" здійснювали документальне оформлення транзитних операцій з метою формування схемного кредиту на адресу ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" для ухилення його від оподаткування.
Контролюючий орган дійшов висновку про відсутність придбання товару по ланцюгу постачання ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС", ТОВ "ТВФ "ОТРАДА", ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ", ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС", ТОВ "АГРО-ТОВ", ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО", ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА", ТОВ "ВЕСМІН", ТОВ "БІТЕРС" у зв`язку з тим, що зазначені суб?єкти господарювання позиціонуються як учасники тіньового сектору економіки, що проводять транзитні операції, спрямовані на отримання податкової вигоди кінцевим отримувачем. 
Так, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).
Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Як вбачається з вищенаведених норм, обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.
Аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.
З метою здійснення власної господарської діяльності позивачем було укладено ряд договорів поставки наступних товарів: олія соняшникова сира, нерафінована; пшениця 4 класу, українського походження; ячмінь 3 класу, кукурудза 3-го класу.
За перевіряємий період згідно Акту перевірки від 01.02.2022 №5619/Ж5/26-15-07-06-02-10/35432625 позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "ТВФ "ОТРАДА", ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО", ТОВ "АГРО-ТОВ", ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС", ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА", ТОВ "БІТЕРС", ТОВ "ВЕСМІН", ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ" та ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС".
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ТВФ "ОТРАДА", суд першої інстанції вірно встановив, що  між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (покупець) та ТОВ "ТВФ "ОТРАДА" (постачальник) 06.05.2019 укладено договір поставки №060519 на постачання олії соняшникової сирої, нерафінованої, з насіння врожаю 2018 року, в обсязі 350 тонн +/- 10% (відповідно до Специфікації №1 від 06.05.2019 р).
06.05.2019 між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "КРАФТ 2017" укладено договір комісії на реалізацію продукції №06-05 щодо реалізації на експорт соняшникової олії.
З метою отримання товару від контрагентів, зокрема ТОВ "ТВФ "ОТРАДА" та його подальшої передачі комісіонерам, ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" було укладено договір доручення від 15.05.2019 з фізичною особою ОСОБА_1 , договір доручення від 01.06.2019 з фізичною особою ОСОБА_2 . 
Для транспортування товару з місця поставки (Харківська обл. Нововодолазький район, с. Ватутине, вул. Станційна, 88) до місця передачі на комісію (Україна, м. Миколаїв вул. Громадянська, 117 термінал "Евері") був укладений договір транспортно-експедиційного обслуговування №TEO-0605 з ТОВ "КРАФТ 2017".
На підтвердження проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТВФ "ОТРАДА" до матеріалів справи долучено наступні документи:
- видаткові накладні від 29.05.2019 №08-№11, від 30.05.2019 №28, від 30.05.2019 №31, від 30.05.2019 №35;
- акти приймання-передачі майна на відповідальне зберігання від 29.05.2019, від 30.05.2019, від 04.06.2019, від 02.10.2019;
- податкові накладні від 29.05.2019 №9, №10, №11, №12, від 30.05.2019 №35, №43, №36, від 26.10.2019 №22; 
- банківські виписки по рахунку позивача щодо проведення оплати за період з 01.01.2019 по 30.09.2021. 
Подальший експорт товару та отримання грошових коштів за нього підтверджується наступними документами: 
- договір комісії від 02.10.2019 №К-0210-МХ;
- додаток №1 до договору комісії від 02.10.2019;
- акти приймання-передачі товару від 08.06.2019, від 02.10.2019;
- договір про транспортно-експедиторське обслуговування перевезень вантажів залізничним транспортом від 06.05.2019 №ТЕО-0605;
- додаток №1 до договору №ТЕО-0605 від 06.05.2019;
- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 10.06.2019 №7, від 29.07.2019 №4, від 29.07.2018 №6;
- рахунок на оплату від 29.10.2019 №50;
- митні декларації №UA504120/2019/105928, №504120/2019/109059;
- банківські виписки по рахунку позивача про оплату товару за період з 01.01.2019 по 30.09.2021. 
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО", то між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (покупець) та ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО" (постачальник) 17.08.2019 укладено договір поставки №4/1708 на постачання пшениці 4-го класу врожаю 2019 року, в обсязі 1250 тон +/- 5% (відповідно до Специфікації №1 від 17.08.2019). 
29.08.2019 року між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "АГРОПРОДТОРГ 2017" укладено договір комісії №2908/4 щодо реалізації на експорт пшениці 4-го класу.
З метою отримання товару від контрагентів, зокрема, ТОВ "АГРОПРОДТОРГ 2017" та його подальшої передачі комісіонеру, ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" було укладено договір доручення від 01.08.2019 з фізичною особою ОСОБА_1 та видана довіреність №б/н від 01.08.2019. 
Зазначений вище товар (пшениця) 25.08.2019 у кількості 1250 тон (вартість без ПДВ - 3 480 750,00 грн.) був переданий у власність ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ".
По факту передання товару ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО" виписані податкові накладні від 25.08.2019 №148-№152, №157-158. 
Згідно актів приймання - передачі товару №1-9 до договору комісії №2908/4 з 10.01.2020 по 28.01.2020 товар отримано з відповідального зберігання та передано комісіонеру ТОВ "АГРОПРОДТОРГ 2017" згідно актів приймання - передачі товару №1-9 до договору комісії №2908/4.
Транспортування (рух) товару (пшениці) за договором поставки від 17.08.2019 №4/1708 підтверджується товарно-транспортними накладними від 10.01.2020 №400531, №400532, від 11.01.2020 №400527, №400528, від 12.01.2020 №400529, №400524, №400530, №400526, №400525, №400521, №400520, №400522, №400523, №400519, №400518, від 14.01.2020 №400518, №400519, від 15.01.2020 №400520, від 16.01.2020 №400526, №400525, №400524.
На виконання договору комісії ТОВ "АГРОПРОДТОРГ 2017" укладено зовнішньоекономічний контракт №SPR20191219 від 19.12.2019 з компанією ALPEX PROJECT LTD на реалізацію товару.
Реалізація товару (пшениці) підтверджується ВМД №UA110210/2020/000340 від 05.02.2020 та ВМД №UA110210/2020/000814 від 19.03.2020, а його оплата проведена в безготівковій формі згідно звітів про оплату (з 01.01.2019 по 30.09.2021).
У період з 23.09.2019 по 11.02.2020 позивач в безготівковій формі здійснив оплату товару ТОВ "САМОЦВІТ АГРО" на виконання умов договору від 17.08.2019 №4/1708.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "АГРО ТОВ", то між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (покупець) та ТОВ "АГРО ТОВ" (постачальник) 19.06.2019 укладено договір поставки №ЯЧМ-19-06/19 на постачання ячменя 3-го класу, в обсязі 1000 тонн +/-10% (відповідно до Специфікації №1 від 19.06.2019). 
19.06.2019 між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "МІРА ТРЕЙД СЕРВІС" укладено Договір комісії ЕМХ19-06/19 щодо реалізації на експорт ячменя (далі - товар) 3-го класу.
З метою отримання товару від контрагентів, зокрема, ТОВ "АГРО ТОВ" та його подальшої передачі комісіонеру, ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" було укладено договір доручення від 01.06.2019 з фізичною особою ОСОБА_2 та видана Довіреність №б/н від 01.06.2019.
Згідно видаткової накладної від 25.06.2019 №88 товар (ячмінь) було передано у власність ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ".
По факту передання товару було виписано податкову накладну від 19.07.2019 №26.
У подальшому, згідно актів приймання - передачі №1/1 від 25.06.2019 до договору комісії №ЕМХ 19-06/19 товар (ячмінь) було передано комісіонеру ТОВ "МІРА ТРЕЙД СЕРВІС".
На виконання договору комісії ТОВ "МІРА ТРЕЙД СЕРВІС" укладено зовнішньоекономічний контракт №HDM1906-1 від 19.06.2019 року з компанією MODERNTREND S.O.R. 
Реалізація зазначеного товару (ячменю) згідно умов зовнішньоекономічного контракту №HDM1906-1 від 19.06.2019 відбулась згідно ВМД №UAS04060/2019/004645 від 24.07.2019.
Транспортування (рух) товару (ячмінь) за договором поставки від 19.06.2019 №ЯЧМ-19-06/19 підтверджується товарно-транспортними накладними від 24.06.2019 №600080, від 25.06.2019 №600071.
Оплата за товар та послуги проведена в безготівковій формі відповідно до банківських виписок по рахунку з 01.01.2019 по 30.09.2021 та з 10.07.2019 по 10.07.2019.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС", то між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (покупець) та ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС" (постачальник) 04.03.219 укладено договір поставки №0403П-МХК на постачання кукурудзи 3-го класу врожаю 2018 року, в обсязі 1150 тон +/- 10% (відповідно до Специфікації №1 від 04.03.2019 (з урахуванням додаткової угоди) та Специфікації №2 від 15.04.2019). 
З метою отримання товару від контрагентів, зокрема, ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС" та його подальшої передачі комісіонерам, ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" було укладено договір доручення від 01.03.2019 з фізичною особою ОСОБА_2 та договір доручення від 15.05.2019 з фізичною особою ОСОБА_1 .
У подальшому, 13.03.2019 між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "ЛОКО ТРЕЙДІНГ" укладено Договір комісії №1303К-МХК щодо реалізації на експорт кукурудзи 3-го класу.
Поставка вказаного товару здійснювалась на підставі видаткових накладних від 05.03.2019 №73, від 06.03.2019 №74, від 07.03.2019 №75, від 08.03.2019 №76, від 09.03.2019 №77, 16.04.2019 №190, від 16.04.2019 №191, від 17.04.2019 №192, від 17.04.2019 №193, від 18.04.2019 №194.
На виконання умов договору від 05.03.2019 №0403П-МХК складено акти передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 05.03.2019, від 06.03.2019, від 07.03.2019, від 08.03.2019, від 09.03.2019, від 06.04.2019, від 07.04.2019, від 08.04.2019, від 12.04.2019, від 16.04.2019, від 17.04.2019, від 18.04.2019, від 15.05.2019.
Внаслідок реалізації товару складено податкові накладні від 22.05.2019 №54, від 12.06.2019 №9, від 16.04.2019 №57, від 17.04.2019 №63, від 17.04.2019 №64, від 18.04.2019 №69, від 05.03.2019 №78, від 06.03.2019 №82, від 07.03.2019 №84, від 08.03.2019 №86, від 09.03.2019 №89.
Згідно актів приймання - передачі товару №1-1 - 1-10 до договору комісії №1303K-МХК товар переданий ТОВ "ЛОКО ТРЕЙДІНГ".
На виконання вказаного договору комісії ТОВ "ЛОКО ТРЕЙДІНГ" укладено зовнішньоекономічний контракт №FC020419-1 від 02.04.2019 з компанією MELLIF TRADING LP на реалізацію товару.
Реалізація товару покупцеві відбулась згідно ВМД №UA504060/2019/003214 від 22.05.2019.
Крім того, 24.04.2019 між позивачем та ТОВ "БІЗНЕС СОЛЮШНЗ" укладено договір комісії №2404К-МХК щодо реалізації на експорт кукурудзи 3-го класу.
Згідно акту приймання-передачі від 15.05.2019 №№1-1 товар передано комісіонеру ТОВ "БІЗНЕС СОЛЮШНЗ". 
На виконання договору комісії №2404К-МХК ТОВ "БІЗНЕС СОЛЮШНЗ" укладено зовнішньоекономічний контракт №FC160519-6 з компанією MELLIF TRADING LP на реалізацію товару. 
Транспортування (рух) товару (кукурудзи) підтверджується товарно-транспортними накладними від 19.04.2019 №441293, №441295, від 22.04.2019 №441285, від 15.05.2019 №571299, №571297, №571306, №571313, №571308, №571307, №571290, №571315, №571316, №51311, №571312, №571319, №573659, №571314, №571320, №571301, №571303, №571322, №571323 тощо.
Обставини щодо проведення фактичних розрахунків за поставлений товар підтверджуються банківськими виписками по рахунку позивача за 12.04.2019, за 11.05.2019.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА", то між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (покупець) та ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА" (постачальник) 27.11.2019 укладено договір поставки №П-2711-Х на постачання олії соняшникової сирої, нерафінованої, з насіння врожаю 2019 року, в обсязі 360 тонн +/- 10% (відповідно до Специфікації №1 від 27.11.2019 р та Специфікації №2 від 02.12.2019). 
Разом з тим, 27.11.2019 між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "ДЕЛВЕР КОМПАНІ" укладено договір комісії на реалізацію продукції №К-2711-МХ щодо реалізації на експорт соняшникової олії. 
З метою отримання товару від контрагентів, зокрема, та ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА" та його подальшої передачі комісіонерам, ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" було укладено договір доручення від 01.12.2019 з фізичною особою ОСОБА_1 .
На виконання договору комісії ТОВ «ДЕЛВЕР КОМПАНІ» укладено зовнішньоекономічні контракти №МР2711-МХ від 27.11.2019 та №КА-1312-МХ від 13.12.2019 з компанією ALPEX PROJECT LTD на реалізацію товару.
Поставка вказаного товару здійснювалась на підставі видаткових накладних від 28.11.2019 №875, від 04.12.2019 №898, від 04.12.2019 №899, від 04.12.2019 №900, від 04.12.2019 №901, від 04.12.2019 №902, від 04.12.2019 №903, від 04.12.2019 №904, 
Внаслідок реалізації товару складено податкові накладні від 21.12.2019 №27, від 21.12.2019 №28. 
Обставини щодо проведення фактичних розрахунків за поставлений товар підтверджуються банківськими виписками по рахунку позивача з 01.01.2019 по 30.09.2021.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "БІТЕРС", то між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБНАТ" (покупець) та ТОВ "БІТЕРС" (постачальник) 14.05.2020 укладено договір поставки №П-1405-БМХ на постачання олії соняшникової сирої, нерафінованої, з насіння врожаю 2019 року, в обсязі 90 тонн +/- 10% (відповідно до Додатку №1 від 14.05.2020).
14.05.2020 між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "ДЕЛІВЕРІ ПРАЙМ" укладено Договір комісії №К-1405-ДМХ щодо реалізації на експорт соняшникової олії.
З метою отримання товару від контрагентів, зокрема, ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА" та його подальшої передачі комісіонерам, ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" було укладено договір доручення від 01.04.2020 з фізичною особою ОСОБА_1 та видана Довіреність №б/н від 01.04.2020.
Поставка вказаного товару була здійснена на підставі видаткової накладної від 15.05.2020 №36, а його отримання позивачем відбулось згідно актів приймання-передачі товару №1 від 15.05.2020, від 02.06.2020 №2 до Договору комісії від 14.05.2020 №К-1405-ДМХ. 
На виконання Договору комісії від 14.05.2020 №К-1405-ДМХ ТОВ "ДЕЛІВЕРІ ПРАЙМ" укладено зовнішньоекономічний контракт №МН-1405-ВР від 14.05.2020 з компанією ALPEX PROJECT LTD на реалізацію товару.
Внаслідок реалізації товару складено податкові накладні від 15.05.2020 №36 та від 01.06.2020 №1.                    
Реалізація зазначеного товару (олії соняшникової) згідно умов зовнішньоекономічного контракту №МН-1405-ВР від 14.05.2020 відбулась згідно ВМД №UA508220/2020/104519 від 02.06.2020.
ТОВ "ДЕЛІВЕРІ ПРАЙМ" 02.06.2020 надано звіт та 05.06.2020 здійснено оплату суми 1 524 600,00 грн. вартості товару.
Обставини щодо проведення фактичних розрахунків за поставлений товар підтверджуються банківськими виписками по рахунку позивача за 09.06.2020 та з 01.01.2019 по 30.09.2021.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ВЕСМІН", то між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (покупець) та ТОВ "ВЕСМІН" (постачальник) 04.02.2020 укладено договір поставки №П-0402-МХ на постачання олії соняшникової сирої, нерафінованої, з насіння врожаю 2019 року, в обсязі 340 тон +/- 10% (відповідно до Додатку №1 від 04.02.2020 та №2 віл 18.02.2020 р.). 
Поставка вказаного товару здійснювалась на підставі видаткових накладних від 11.02.2020 №39-№41, від 20.02.2020 №67-№70. 
04.02.2020 між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "ДОЛОРОСА" укладено Договір комісії на реалізацію продукції №К-0402-МХ щодо реалізації на експорт соняшникової олії.
На виконання Договору комісії ТОВ "ДОЛОРОСА" укладено додаткову угоду №1 від 18.02.2020 до раніше укладеного рамкового зовнішньоекономічного контракту №SV-3001-20 від
30.01.2020 року з компанією ALPEX PROJECT LTD на реалізацію товару.
Реалізація зазначеного товару (олії соняшникової) згідно умов зовнішньоекономічного контракту здійсна відповідно до ВМД №UAS00090/2020/002101 від 06.03.2020.
Також, 27.11.2019 між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "ДЕЛВЕР КОМПАНІ" укладено Договір комісії на реалізацію продукції №К-2711-МХ щодо реалізації на експорт соняшникової олії. 
У рамках цього договору на комісію переданий Товар, придбаний у ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА" та, частково, ТОВ "ВЕСМІН". 04.02.2020 до цього договору укладено Додаток №3.
Відповідно до видаткових накладних від 11.02.2020 №39-41 олію соняшникову у кількості 160 тон на суму 2 667 200,00 грн без ПДВ було передано у власність ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ", після чого вказаний товар було передано комісіонеру ТОВ "ДЕЛВЕР КОМПАНІ" згідно акту приймання - передачі товару №1 до додатку №3 до договору комісії №К-2711-MX.
Ha виконання договору комісії ТОВ "ДЕЛВЕР КОМПАНІ" укладено зовнішньоекономічний контракт №МНК-0402 від 04.02.2020 з компанією ALPEX PROJECT LTD на реалізацію товару.
Відповідно до зовнішньоекономічного контракту реалізовано олію соняшникову покупцеві в обсязі 160 тон на загальну суму 2 710 400,00 грн, згідно ВМД №UA508140/2020/000586 від 12.03.2020.
Внаслідок реалізації товару складено податкові накладні від 26.02.2020 №30 та від 06.03.2020 №6 та від 01.06.2020 №1.
Обставини щодо проведення фактичних розрахунків за поставлений товар підтверджуються банківськими виписками по рахунку позивача за 01.01.2019 по 30.09.2021.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ", то між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" (покупець) та ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ" (постачальник) 06.05.2019 укладено договір поставки №П-0605 на постачання олії соняшникової сирої, нерафінованої, з насіння врожаю 2018 року, в обсязі 60 тонн +/- 10% (відповідно до Специфікації №1 від 06.05.2019). 
З метою отримання товару від контрагентів, зокрема, ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ" та його подальшої передачі комісіонеру, ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" було укладено: договір доручення від 15.05.2019 з фізичною особою ОСОБА_1 та видана Довіреність №б/н від 15.05.2019; з договір доручення від 01.10.2019 фізичною особою ОСОБА_2 та видана Довіреність №б/н від 01.10.2019 р. 
Згідно видаткових накладних від 30.05.2019 №14-15 олію соняшникову у кількості 65 тон на суму 1 042 600,00 грн без ПДВ було передано у власність ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ", після чого вказинй товар передано на відповідальне зберігання ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ" відповідно до п. 5.5. договору поставки №П-0605 від 06.05.2019.
Також, 02.10.2019 між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та TOB "ОНІВЕРСАЛ ФІРМ" укладено Договір комісії на реалізацію продукції №K-0210-МХ щодо реалізації на експорт соняшникової олії.
Відповідно до акту приймання-передачі товару від 02.10.2019 №1 олію соняшникову в кількості 65 т отримано з відповідального зберігання та у складі партії 90,9 т. було передано комісіонеру ТОВ "ЮНІВЕРСАЛ ФІРМ".
На виконання вказаного договору комісії ТОВ "ЮНІВЕРСАЛ ФІРМ" укладено зовнішньоекономічний контракт №UF-021019М від 02.10.2019 з компанією ALPEX PROJECT LTD на реалізацію товару.
Внаслідок реалізації товару складено податкову накладну від 26.10.2019 №22. 
Реалізація товару покупцеві була здійснена згідно ВМД №UA504120/2019/109059 від 29.10.2019, а відповідно до звітів від 29.10.2019 та 20.03.2020 ТОВ "ЮНІВЕРСАЛ ФІРМ" здійснено оплату вартості товару, придбаного у ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ".
Обставини щодо проведення фактичних розрахунків за поставлений товар підтверджуються банківськими виписками по рахунку позивача за 01.01.2019 по 30.09.2021.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС", то між ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" та ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС" укладено договір поставки №П-06-0519-01 від 06.05.2019 на постачання олії соняшникової сирої, нерафінованої, з насіння 2018 року, в обсязі 60 тонн +/- 10% (відповідно до додатку №1 від 27.11.2019).
На підтвердження фактичного виконання умов вказаного договору, позивачем подано до матеріалів справи копії видаткових накладних від 30.05.2019 №11, №12.
З метою отримання товару від контрагентів, зокрема, ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС" та його подальшої передачі комісіонеру, ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" було укладено договір доручення від 15.05.2019 з фізичною особою ОСОБА_1 та видана Довіреність №б/н від 15.05.2019.
Згідно акту приймання - передачі товару №1 від 30.05.2019 до Додатка №1 до договору комісії від 06.05.2019 №К-06-0519-01 олію соняшникову передано комісіонеру ТОВ "АГРОПРОДТОРГ 2017".
На виконання договору комісії ТОВ "АГРОПРОДТОРГ 2017" було укладено зовнішньоекономічний контракт №АРТ-0605-01 від 06.05.2019 з компанією ALPEX PROJECT LTD. UNITED KINGDOM, на реалізацію товару.
Відповідно до зовнішньоекономічного контракту товару реалізовано покупцеві, про що свідчить ВМД №UA504120/2019/106069 від 27.07.2019.
У рамках даних господарських операцій було складено податкову накладу від 27.07.2019 №690.
Обставини щодо проведення фактичних розрахунків за поставлений товар підтверджуються банківськими виписками по рахунку позивача за 01.01.2019 по 30.09.2021.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з тим, що позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій з ТОВ "ТВФ "ОТРАДА", ТОВ "СГ "САМОЦВІТ АГРО", ТОВ "АГРО-ТОВ", ТОВ "ДЕБЮТ ІМПУЛЬС", ТОВ "СТАХОЛ УКРАЇНА", ТОВ "БІТЕРС", ТОВ "ВЕСМІН", ТОВ "ГРАНУМ РЕСУРСИ" та ТОВ "ПРОМ ТРЕЙД АЛЬЯНС" первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися та є економічно виправданими.
Посилання контролюючого органу на можливі порушення вимог податкового законодавства контрагентами позивача, та контрагентами другого і третього порядку, які, на думку податкового органу, є учасниками тіньового сектору економіки, не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій за укладеними з ними договорами в межах спірних правовідносин.
Апелянтом під час розгляду справи не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та беззаперечно спростовують факти здійснення господарських операцій, їх оприбуткування, засвідчені наведеними документами і поясненнями.
Висновки про нереальність проведених позивачем господарських операцій з контрагентами покупцями контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Посилання ж контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.
Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі № 820/1124/17.
Чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, трудових ресурсів тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 09.02.2018 у справі №804/1940/14 та від 13.01.2021 у справі №810/1811/17.
Одним з принципів розгляду податкових спорів, згідно зі статтею 4 Податкового кодексу України є принцип презумпції добросовісності рішень платника податків, у зв`язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.
Верховний Суд у постанові від 24.04.2018 у справі № 813/8500/13-а зазначив, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Приписами частини другої статті 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.
Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України тільки вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, та лише у питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою, - а тому матеріали досудового слідства не можуть мати преюдиційного характеру під час розгляду даної справи.
Водночас не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітні документи, які посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, первинні документи, які виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду.
Відповідачем не надано доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб платника податків (контрагентів) або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувальних вироків суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним тощо.
Враховуючи зміст частини другої статті 61 Конституції України, позивач не може нести відповідальність за будь-які неправомірні дії його контрагентів.
До винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування, наявність відомостей щодо кримінальних проваджень, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.
Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 у справі № 21-421а11 та 22.09.2015 у справі № 810/5645/14 та в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 2а-9375/11/1370, від 13.03.2018 у справі №826/13582/13-а, від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, від 13.05.2021 у справі №816/586/17.
У постанові від 05.04.2018 у справі № 585/8/16-к Верховний Суд вказав, що при визначенні правомірності/неправомірності застосування контролюючим органом штрафів, перш за все, слід встановити наявність вини такого платника податків, а до самих штрафів слід застосовувати правила, визначені для кримінальних покарань. Тобто, при встановленні правомірності застосування до особи відповідальності необхідно визначити вину кожної особи, не можна притягнути до відповідальності особу, яка діяла сумлінно, проте порушила закон вимушено, через незаконні дії іншої особи, які вона не могла та не мала можливості передбачити.
Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування та податкового законодавства, а тому можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента-постачальника, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є безумовною підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення його права сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №826/1244/13-а.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» (заява №6689/03), п. 38 рішення ЄСПЛ у справі Інтерсплав проти України (заява №803/02)).
Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 («Булвес» АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є «власністю» у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов`язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов`язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону «Про ПДВ» стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов`язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).
Таким чином, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.
В контексті викладеного, колегія суддів погоджується з тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" дотримано податкової дисципліни при формуванні показників діяльності, а отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірно визнано протиправними і скасовано.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанції. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                              В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                 О. М. Ганечко 

                                                                                          Є. О. Сорочко

Повний текст постанови складено 29.05.2024.